Вирок
Іменем України
Справа № 712/9093/26 
Провадження № 1кп/712/1021/26 
15 липня 2026 Соснівський районний суд м. Черкаси в складі: 
головуючого ОСОБА_1 
при секретарі         ОСОБА_2 
за участю: 
прокурора         ОСОБА_3 
законного представника ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
представник ювеніальної превенції
відділу превенції Черкаського РУП ГУНП ОСОБА_7 
представник Служби у справах дітей
виконавчого комітету Кам`янської міської ради ОСОБА_8 
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Черкас кримінальне провадження по обвинуваченню  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Баландино, Черкаського району, Черкаської області, українцю, громадянину України, студенту 1 курсу ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей», не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 02.04.2026 у період часу із 05:19 години по 05:23 години, перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. Олексія Панченка, 15, кім. 211, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний намір на заволодіння чужим майном, взявши мобільний телефон, марки «Redmi Note 13 pro», який належить ОСОБА_9 із сім-карткою мобільного оператора «ВФ УКРАЇНА» НОМЕР_1 , що є його фінансовим номером у AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України як складової частини кредитно-фінансової системи держави, будучи обізнаним з користуванням послугами автоматизованих банківських систем, з подальшою метою незаконного заволодіння грошовими коштами, здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи «monobank», який згідно із Законом України «Про платіжні послуги» є електронним платіжним засобом та системою призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є автоматизованою системою, а саме усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, без дозволу власника - потерпілого ОСОБА_9 , в порушення вимог ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію», увійшов до особистого кабінету потерпілого в автоматизованій системі «monobank», яка належить AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», в результаті чого отримав повний доступ до банківських рахунків та інформацію про поточний стан рахунків ОСОБА_9 , що відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, а також отримав безпосередній доступ до вищезазначених банківських рахунків із можливістю здійснювати банківські операції за ними.
Він же, 02.04.2026 о 05:19 годині, перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. Олексія Панченка, 15, кім. 211, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний намір на заволодіння чужим майном, незважаючи на те, що доступ до особистих банківських рахунків та системи дистанційного доступу до них являється захищеним, видаючи себе за клієнта банку AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» після здійснення несанкціонованого втручання, що призвело до витоку інформації, підробки інформації та спотворення процесу обробки інформації, шляхом обману та вчинення незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме: із використанням мережі Інтернет та мобільного телефону марки «Redmi Note 13 pro» сім-карткою мобільного оператора «ВФ УКРАЇНА» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , від імені клієнта банку - ОСОБА_9 , через додаток «monobank» подав онлайн-заявку на отримання кредиту, внаслідок чого заявку було схвалено та грошові кошти в сумі 5000 грн. було зараховано на картковий рахунок НОМЕР_2 AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», відкритий на ім`я ОСОБА_9 , які в подальшому ОСОБА_6 перерахував на свій банківський рахунок НОМЕР_3 , відкритий у AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 5000 грн., та якими розпорядився на власний розсуд.
01.07.2026 між прокурором, якому в порядку ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, і обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Як вбачається з даної угоди - прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України за ч. 1 ст. 361 КК України – у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік; за ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69 КК України – у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік і 1 (один) місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік і 1 (один) місяць. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник в підготовчому судовому засіданні просив угоду затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати та також просив угоду про винуватість затвердити. 
При цьому обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі пред`явленої підозри, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України. 
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені в ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Підстав для відмови у затвердженні угоди в суду відсутні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про винуватість між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст.361 КК України, як – несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
На підставі вище викладеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченою відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін. 
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання ОСОБА_6 і відповідає загальним засадам призначення покарання.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. 
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 липня 2026 року між прокурором та  ОСОБА_6  у кримінальному провадженні по обвинуваченню     ОСОБА_6  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст. 190 КК України.
Визнати     ОСОБА_6  винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
за ч. 1 ст. 361 КК України – у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік; 
за ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69 КК України – у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік і 1 (один) місяць. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік і 1 (один) місяць 
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку – після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1