Провадження № 2/470/478/26
Справа № 470/550/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року с-ще Березнегувате 
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Орлової С.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 23 липня 2026 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
22 червня 2026 року позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", яка підписана його представником - Куксою К.О., яка діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 12 лютого 2026 року.
У позовній заяві зазначено, що 05 вересня 2025 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Кредіплюс" (первісний кредитор) та відповідач уклали кредитний договір №199242.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі надавши відповідачці - 21250 грн.
10.10.2025 ТОВ "Фінансова Компанія "Кредіплюс" та позивач уклали договір факторингу № 10102025 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором .
Оскільки відповідачка належним чином не виконала зобов`язання щодо повернення коштів виникла заборгованість у розмірі – 39 987,60 грн, яка складається з: 19711,58 грн - заборгованість по кредиту; 15776,02 грн - заборгованість по відсоткам; 900 грн - комісії; 3600 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за кредитним договором №199242 від 05.09.2025 року у загальному розмірі 36 387,60 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Представник позивача Кукса К.О. в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором чи законом. Щодо спору між сторонами інше не встановлено ні переліченими вище договорами, ні законом.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
Частина 1 ст. 205 ЦК України приписує, що правочин може вчинятися в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому цією статтею; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ст. 12 згаданого в попередньому абзаці Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Судом встановлено, що 05 вересня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем за допомогою сайту кредитодавця:https://finx.com.ua, був укладений Договір про споживчий кредит №199242 (індивідуальна частина ).
У п.1.1 Договору зазначено, що договір який укладається позичальником складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку платежів, які містять персональні умови кредитування позичальника та загальної для всіх клієнтів кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит. Вказаний Договір про споживчий кредит було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно комунікаційній системі Кредитодавця і доступний через його сайт та підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора f8265d54, надісланого кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника , про що свідчить розділ V Договору п.5.1-5.2 ( а.с. 37-40).
Відповідно до п.2.1 Договору про споживчий кредит, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.2.6 надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 Договору, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом, в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені Договором.
Відповідно до умов викладених у п.2.2-2.9.1 Договору про споживчий кредит кредитодавець надав відповідачці кредит у загальному розмірі 21250 грн, у наступному порядку: у розмірі 6700,55 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №191171 від 09.07.2025 року укладеним з кредитодавцем; у розмірі 10299,45 грн. на рахунок позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 4250.00 грн, шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. За користування кредитом кредитодавець нараховує позичальнику проценти за фіксованою ставкою 350% річних, починаючи з дня наступного за днем отримання кредиту. Комісія за надання кредиту складає 4250 грн яка нараховується і підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 20% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів. За управління і обслуговування кредиту передбачена сплата комісії, розмір якої за зниженим тарифом складає 1,00 грн, а за стандартним (базовим) тарифом 100 грн. Загальний строк кредитування складає 140 днів, з 05.09.2025 року по 23.01.2026 року, та встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні, у дати визначені Графіком платежів. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 44 146,60 грн.
Того ж дня відповідач підписала Графік платежів за кредитним договором, який є Додатком до договору про споживчий кредит №199242 від 05.09.2025 року, за яким зобов`язалась сплачувати платежі визначені умовами договору про споживчий кредит починаючи з 19 вересня 2025 року по 23 січня 2026 року рівними платежами в сумі 3989,66 грн, а також публічну частину договору про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту (а.с. 40 на звороті, 41-46, 48-49).
Факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується копією довідки від 09 квітня 2026 року про успішність операції та перерахування ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_2 коштів в сумі 10299,45 грн на підставі договору №199242 від 05 вересня 2025 року ( а.с.61-64, 75).
Відповідно до інформації наданої АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_2 , в період 05.09.2025 року - 10.09.2025 року на вказаний рахунок було здійснено зарахування коштів на суму 10 299,45 грн (а.с. 104-105).
З виписки з особового рахунку і розрахунку заборгованості за договором № 199242 укладеним 05 вересня 2025 року вбачається, що загальна заборгованість відповідача станом на 01.05.2026 року становить 39 987,60 грн. з яких: 19 711,58 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15 776,02 грн - заборгованість за процентами; 900 грн - комісія; 3600 грн - штраф (а.с. 12-14, 16).
Однак позивач не заявив вимоги про стягнення штрафу у розмірі 3600 грн, тому предметом спору є вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 36 387,60 грн, з яких: 19 711,58 грн заборгованості за тілом кредиту, 15776,02 грн процентів та 900 грн комісії.
10.10.2025 ТОВ "Фінансова Компанія "Кредіплюс" та позивач уклали договір факторингу № 10102025 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором .
Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі, а тому з неї підлягає стягненню на користь позивача нарахована заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 35 487,60 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, то згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Укладеним між сторонами кредитним договором встановлено комісію за обслуговування кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту передбачена й у графіку щомісячних платежів, який є частиною укладеного між сторонами договору про споживчий кредит від 05 вересня 2025 року.
Враховуючи наведене, оскільки відповідачці ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги товариства, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення кредитного договору, укладеного 05 вересня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Кредіплюс» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За такого вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією по обслуговуванню кредитної заборгованості, в розмірі 900,00 грн. є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13,200,258, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 199242, укладеним 05 вересня 2025 року з ТОВ "Фінансова Компанія "Кредіплюс", станом на 01 травня 2026 року в розмірі 35 487 (тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят сім) грн 60 коп., яка складається з: 19 711,58 грн - заборгованості за тілом кредиту, 15 776,02 грн - заборгованості за відсотками.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" 2582 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят дві) грн 53 коп судового збору та 7000 (сім тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал"- адреса місцезнаходження : індекс 01133, вул. Лесі Українки, буд. № 34, офіс 333 м.Київ, ЄДРПОУ: 43541163.

Відповідач: ОСОБА_1 – адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя С.Ф. Орлова

Повне заочне рішення суду складено 23 липня 2026 року.