Справа № 309/3370/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

10 липня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів : Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2025 року у складі судді Сідей Я.Я., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позов мотивовано тим, що 15 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1409-0774.
Договір укладено з використанням Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.
Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із правилами відкриття кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. 
У відповідності до ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту – 20 000,00 грн.; - строк кредитування – 300 днів; - базовий період* – 14 днів; - знижена % ставка – 1,20% в день; - стандартна % ставка – 1,50 % в день.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.
Позивач (через партнера АТ КБ «Приват Банк» з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приват Банк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Станом на 26 серпня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 94216,98 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом – 20 000,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 74216,98 грн..
Разом з тим кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у розмірі 10480,00 грн..
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом – 20 000,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 63736,00 грн.; що разом становить 83736, 98 грн..
Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість у розмірі 60176 грн. 23 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 1740 грн. 73 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції помилково було застосовано п. 5 ч. 3 статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» до умов договору, та як наслідок скасовано законне право Позивача на отримання процентів за користування Відповідачем кредитними коштами. Вказують, що ніяких штрафних санкцій Відповідачу та вимог за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором не нараховувались, а нарахована комісія є одноразовою, за видачу кредитних коштів, а тому проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 10561 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом даного апеляційного перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, є рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру заборгованості за відсотками, в іншій частині рішення суду не переглядається.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15 червня 2024 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1409-0774 у формі електронного документу, який було підписано одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А8166.
Невід`ємною частиною цього договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить пункт 13 договору - реквізити сторін.
Перерахування грошових коштів в сумі 20000,00 грн. здійснено на банківську карту відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту ОСОБА_1 за договором від 15 червня 2024 року №1409-0774 за допомогою системи LigPay, а також листом АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на підставі договору №4010 від 02.12.2019р..
Факт укладення кредитного договору сторонами не заперечується.
Згідно з умовами договору загальний розмір наданого кредиту становить 20000,00 грн.; дата надання кредиту - 15.06.2024р.; тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована; розмір процентів за користування кредитом - 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту; базовий період складає 14 календарних днів; реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає - 27138,17 % ; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає 103 280,88 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом. Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; строк дії договору є рівним строку кредитування. Умови надання кредиту є незмінними протягом усього строку дії Договору.
Відповідно до п. 5.1, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована) в останній календарний день строку кредитування, вказаного в п. 4.12 цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах, Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця.
Позичальник має право у будь-який час повністю або часткового повернути отриманий кредит (п. 5.2) Якщо позичальник має намір повністю достроково повернути кредит, тобто до закінчення строку кредитування, позичальник сплачує у повному обсязі всю суму неповернутого кредиту та залишок несплачених процентів за фактичний строк користування кредитом за ставкою визначеною умовами цього Договору, тобто за строк з моменту отримання Кредиту до моменту повернення кредиту. З дати зарахування коштів на банківський рахунок кредитодавця у сумі, достатній для повної оплати виказаних вище зобов`язань, кредит вважається погашеним у повному обсязі, зобов`язання позичальника за цим договором припиняються (п. 5.3). Якщо позичальник достроково здійснює повернення тільки частини Кредиту, зобов`язання позичальника підлягають відповідному коригуванню (з дати, наступної за днем зарахування грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця зменшується сума неповернутого кредиту, відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок суми неповернутого кредиту). При частковому достроковому поверненні кредиту сума сплачених позичальником кредитору коштів погашає вимоги кредитодавця зі сплати простроченої заборгованості, повернення суми кредиту, сплати процентів за кредитом та неустойки в порядку черговості, встановленої Правилами (п. 5.4).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 28.08.2025 рік заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем становить 94216,98 грн., з яких: основний борг – 20000 грн.; заборгованість по відсоткам 74216,98 грн..
Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 10480 грн. за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 83736,98 грн..
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З матеріалів справи слідує та сторонами не оспорюється, що 15 червня 2026 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1298-9752.
В суді першої інстанції відповідач не заперечила отримання кредитних коштів у розмірі 20000 грн. та частково визнала позовні вимоги у розмірі 58048,23, однак не погодилася з розрахунком заборгованості, оскільки вважає, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» неправильно здійснювало зарахування платежів на погашення заборгованості. Відповідачем було надано суду першої інстанції свій розрахунок заборгованості, за яким загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» складає 58048,23 грн., з яких: 12216,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; 45831,25 грн. – заборгованість за відсотками.
Суд першої інстанції, вказавши на те, що вимоги про стягнення відсотків відповідач визнавала частково в сумі 45831,25 грн., оскільки вважала, що розмір, заявлений позивачем до стягнення, є очевидно не пропорційним сумі кредиту, прийшов до висновку, що загальна сума заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача становитиме 60176,23 грн..
Колегія суддів, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може, враховуючи наступне. 
Законом України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимальної денної процентної ставки.
Так, пунктом 5 розділу I Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX внесено зміни до Закону України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування», зокрема статтю 8 доповнено частиною п`ятою, за правилами якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %; Прикінцеві та перехідні положення доповнено пунктом 17 такого змісту: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %».
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-IX дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
У період з 24.12.2023 по 21.04.2024 максимальна денна процентна ставка становить 2,5% в день.
У період з 22.04.2024 по 20.08.2024 максимальна денна процентна ставка становить 1,5%.
У період з 21.08.2024 по теперішній час максимальна денна процентна ставка відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» становить 1%.
Сторони уклали кредитний договір 15 червня 2024 року, а тому повинні були діяти у межах, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», при визначенні ними розміру денної процентної ставки, максимальний розмір якої не міг бути більшим, ніж той, що встановлено у частині 5 статті 8 цього Закону.
Так, згідно розрахунку заборгованості, з 15.06.2024 по 25.07.2024 процентна ставка була встановлена позивачем у розмірі 1,20%, а з 27.07.2024 по 10.04.2025 включно денна процентна ставка становила 1,5%, що суперечить закону України «Про споживче кредитування», оскільки з 22.08.2024 денна процентна ставка не могла перевищувати 1% від суми заборгованості.
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» неправильно здійснювало зарахування платежів на погашення заборгованості, а саме платіж у розмірі 11263,02 грн. який було внесено 16.06.2024, оскільки позивачем його враховано лише частково, що у свою чергу призвело до невірності всього розрахунку заборгованості.
Враховуючи викладене, розрахунок заборгованості слід здійснити наступним чином.
Так, з 15 червня 2024 року по 26 липня 2024 року розмір процентної ставки за кредитом становив 1,2 % на день. 16.06.2024 року відповідачем внесено платіж у розмірі 11263,02 грн. Таким чином, станом на 17.06.2024 року, сума заборгованості за кредитним договором повинна була становити 12216,98 грн., з яких: 12216,98 грн. – основний борг, 0 грн. заборгованість за відсотками, 0 грн. – заборгованість по комісії. Враховуючи суму заборгованості 12216,98, надалі відсоток, що нараховується на залишок заборгованості за ставкою 1,2% становить 146,60 грн. на день. Відповідно станом на 26 липня 2024 року, сума заборгованості за кредитом повинна була становити 18080,98 грн., (146,60 грн. х 40 днів + 12216,98 грн.) з яких: 12216,98 грн. – основний борг; 5864 грн. – заборгованість по відсоткам.
З 27 липня 2024 року, позивачем встановлено процентну ставку 1,5 % на день, що становить 183,25 грн., а тому, станом на 20 серпня 2024 року заборгованість за кредитним договором становила 22622,23 грн. (183,25 грн. х 25 днів + 18080,98 грн.), з яких: 12216,98 – основний борг; 10445,25 грн. – заборгованість по відсоткам.
Оскільки з 21 серпня 2024 року максимальна денна процентна ставка відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1%, відтак починаючи з 21 серпня і до 10 квітня 2025 року (кінцева дата позики) відсоток по процентам становив 122,16 грн. на день.
Враховуючи наведені розрахунки, станом на 10 квітня 2025 року (кінцева дата позики) загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» повинна була становити 51125,51 грн. (122,16 грн. х 233 дні + 22622,23 грн.), з яких: 12216,98 – основний борг; 38908,53 – заборгованість по відсоткам.
Отже, за результатами розгляду даної справи, сума заборгованості, яка підлягала до стягнення з відповідача на користь позивача становила 51125,51 грн. (122,16 грн. х 233 дні + 22622,23 грн.), з яких: 12216,98 – основний борг; 38908,53 – заборгованість по відсоткам.
За таких обставин, суд першої інстанції не врахувавши зміни внесені до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимальної денної процентної ставки, не дослідивши правильність розрахунку заборгованості наданий позивачем, не навівши власний розрахунок заборгованості, дійшов помилкового висновку, щодо загальної суми заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача у розмірі 60176,23 грн., пославшись на непропорційно велику суму компенсації у разі невиконання позичальником зобов`язань за договором.
Аналіз встановлених обставин справи, наведених вимог законодавства та висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, дозволяє зробити висновок про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги про стягнення з відповідача загальної суми заборгованості за Кредитним договором № 1409-0774 від 15.06.2024 в розмірі 83736,98 грн., оскільки позивачем проведено неналежний та неправильний розрахунок заборгованості.
Разом із цим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року у справі № 201/2288/20 (провадження № 61-7154св22) зазначено, що «рішення суду здатне бути джерелом для набуття цивільних прав і обов`язків тільки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Рішення суду, як правомірна приватно-правова конструкція, не повинно використовуватися учасниками цивільного обороту всупереч його призначенню для набуття цивільних прав і обов`язків, за відсутності вказівки про це в актах цивільного законодавства».
Принцип заборони повороту до гіршого відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення).
Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
У справі, що переглядається: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 83736,98 грн.
Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 60176,23 грн.
Дане рішення суду відповідачем ОСОБА_1 не оскаржувалося, таке оскаржене лише позивачем ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», який просив рішення суду першої інстанції змінити та стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 83736,98 грн., яку було заявлено у позовній заяві.
Відтак, зважаючи на правило заборони повороту на погіршення становища апелянта, апеляційний суд приходить до висновку про залишення резолютивної частини рішення суду першої інстанції без змін.
З урахуванням викладеного та усуваючи протиріччя допущене судом в обґрунтуванні підстав відмови у задоволенні позову, колегія суддів вважає, що саме із зазначених у тексті даної постанови підстав, а не з тих, які вказані судом в мотивувальній частині рішення позовні вимоги ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягали частковому задоволенню.
Зазначене свідчить, що оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального права.
Відповідно до частини четвертої статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає можливим вийти за межі доводів апеляційної скарги та частково задовольнити апеляційну скаргу, оскаржене рішення суду першої інстанції змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково.
Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2025 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови, резолютивну частину рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 10 липня 2026 року.
Головуючий: 
Судді: