Справа №947/4688/26
Провадження №2/521/4580/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2026 року 
Хаджибейський районний суд м.Одеси у складі: 
головуючого судді – Мурзенко М.В.
при секретарі – Корнієнко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, – 

ВСТАНОВИВ:

В січні 2026 року до Київського районного суду м.Одеси через систему «Електронний суд» звернувся з позовом представник ТОВ Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за укладеним 14 червня 2024 року між сторонами по справі Договором про відкриття кредитної лінії № 1408-3814 (далі— кредитний договір).
Позов обгрунтовано тим, що за вказаним кредитним договором позивачем відповідачці було надано кредит в сумі 13 100 грн строком на 300 днів, базовий період (проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом)— 14 днів, комісія за видачу кредиту— 15 відсотків від суми кредиту, знижена відсоткова ставка— 1,2 % в день, стандартна ставка— 1,5 % в день.
В позовній заяві представник позивача посилається на те, що відповідачкою свої зобов`язання за кредитним договором не виконувались, станом на 29 грудня 2025 року наявна заборгованість за кредитом в сумі 70 464 грн. 80 коп., в т.ч. 13 100 грн.— заборгованість за кредитом, 57 364 грн. 80 коп.— заборгованість за відсотками за користування кредитом, з урахуванням списання відостків за користування кредитом в сумі 7 964 грн. 80 коп., позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в загальній сумі 62 500 грн., в т.ч. 13 100 грн.— заборгованість за кредитом, 49 400 грн. 00 коп.— заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2026 року справу передано за підсудністю на розгляд Хаджибейського районного суду м. Одеси.
Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 26 березня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02 червня 2026 року вирішено питання витребування доказів.
03 квітня 2026 року представницею відповідачки через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на необрунтованість нарахування відсотків за користування кредитом в розмірі, що перевищує 1% в день, відсутність доказів укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів.
В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача в матеріалах електронної справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Справу розглянуто судом в змішаній (паперовій та електронній) формі.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.
Згідно ст. 652 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини.
У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що будь - який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Таким чином, скріпивши Договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що 14 червня 2024 року між сторонами по справі було укладено в електронній формі Договір про відкриття кредитної лінії № 1408-3814 продукту «На все» (копія міститься в електронній справі), відповідно до умови якого позивачем було надано відповідачці кредит в сумі 13 100 грн. 00 коп. (п. 4.1. кредитного договору), строком на 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту (п. 4.9. кредитного договору), комісія за видачу кредиту становить 15.00 % від суми виданого кредиту (п.4.7. кредитного договору), розмір стандартної процентної ставки за користування кредитом— 1,5 % в день (п. 4.6. кредитного договору), знижена процентна ставка— 1,2 % в день (п. 10.2. кредитного договору), сплата відсотків за користування кредитом— кожні 14 днів (п. 4.4., 4.5. кредитного договору).
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора A5850, що був надісланий на електронну адресу відповідачки у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
На виконання умов вказаного договору 14 червня 2024 року, на картковий рахунок відповідачки в АТ «Універсал Банк» були перераховані кредитні кошти в сумі 13 100 грн., що підтверджується випискою по рахунку, наданої АТ «Універсал Банк» (а.с. 64зв).
Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи сторони відповідачки про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження укладення кредитного договору та перерахунку кредитних коштів.
В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачкою кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами.
Суд частково погоджується з доводами сторони відповідачки щодо невідповідності відсоткової ставки за користування кредитом положенням Закону України «Про споживче кредитування».
Так, згідно ч. 5 ст. 8 вказаного Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. (норма набула чинності 24.12.2023 р.).
Пунктом 17 розділу IV вказаного Закону «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (набув чинності 24.12.2023 р.), максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів - 2,5 %;
протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Норми вказаного пункту діяли з 24.12.2023 р. до 20.08.2024р.
Таким чином, за період з дати укладення кредитного договору та до 20.08.2024 р. включно розмір відсотків за користування кредитом не міг перевищувати 1,5% в день, а після вказаного терміну— 1% в день.
Згідно п. 10.2. кредитного договору, знижена процентна ставка становить 1.20% (одна ціла, двадцять сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою з першого дня користування Кредитом протягом усього періоду дії Договору за умови, якщо Позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування Кредитом, комісію за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та повертає Кредитодавцю отриманий Кредит згідно Графіка платежів за зниженою ставкою (який є Додатком 2 до цього Договору). У разі несплати Позичальником нарахованих згідно умов Договору процентів за користування Кредитом або комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) або частини суми Кредиту згідно графіка платежів за зниженою ставкою (який є Додатком 2 до цього Договору). не пізніше останнього дня будь-якого Базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Стандартною процентною ставкою до дати повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів, комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та суми Кредиту, включно з тою, обов`язок дострокового погашення якої у Позичальника виникає у зв`язку із простроченням сплати процентів та/або комісії (включаючи дату погашення заборгованості). З дати, наступної за днем повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів за користування Кредитом, комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та частини суми Кредиту нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Зниженою процентною ставкою.
Згідно п. 4.4. кредитного договору, базовий період складає 14 календарних днів.
Враховуючи викладене, сума відсотків за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідачки складає 43 203 грн. 80 коп. в т.ч. 
-за період з 14.06.2024р. по 27.06.2024 р. включно за зниженою процентною ставкою 1,2 %, що складає 2200 грн. 80 коп. (13 100 грн.* 1,2 % * 14 днів);
-за період з 28.06.2024р. по 20.08.2024 р. за стандартною процентною ставкою 1,5 % в день, що складає 10 611 грн. 00 коп. (13 100 грн.* 1,5 % * 54 дні);
-за період з 21.08.2024 р. по 09.04.2025 р. за процентною ставкою 1 % в день, що складає 30 392 грн. 00 коп. (13 100 грн. * 1% * 232 дні).
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 56 303 грн. 80 коп., в т.ч. 13 100 грн. 00 коп.— заборгованість за кредитом, 43 203 грн. 80 коп.— заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 2398 грн. 45 коп.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 258-259, 268, ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості— задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (01133, м.Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, оф.407, ЄДРПОУ: 38548598) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1408-3814 продукту «На все» від 14 червня 2024 року в сумі 56 303 (п`ятдесят шість тисяч триста три) гривні 80 копійок, в т.ч. 13 100 грн. 00 коп.— заборгованість за кредитом, 43 203 грн. 80 коп.— заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (01133, м.Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, оф.407, ЄДРПОУ: 38548598) судовий збір в сумі 2398 (дві тисячі триста дев`яносто вісім) гривень 45 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги після закінчення його апеляційного перегляду, якщо за його результатами рішення було залишено без змін.
Повний текст рішення складено 05 серпня 2026 року.

Головуючий: