Єдиний унікальний номер 142/545/26
Номер провадження 2/142/531/26

РІШЕННЯ
іменем України
20 серпня 2026 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області 
в складі:
головуючого судді Гринишиної А.А.,
за участю секретаря судового засідання Курасевич В.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Піщанка Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
08 липня 2026 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1644-2318 від 02 січня 2026 року у розмірі 44 250,00 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02 січня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю, код ЄДРПОУ: 38548598, і фізичною особою, якою є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1644-2318. Відповіднодо ст. 3 ЗУ «Про електроннукомерцію» - зазначено, що електроннийдоговір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов 'язків та оформлена в електронній формі. Зазначений Кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А6013, для підписання Кредитного договору №1644-2318 від 02 січня 2026 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 15 000,00 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період - 28 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 1,00 % в день; стандартна % ставка: - 1.00% (одна ціла, нуль сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти)календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промоставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою 0.74% (нуль цілих, сімдесят чотири сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 р. та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29.04.2023 р.) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішне перерахування платежу на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Таким чином на підтвердження факту видачі кредиту Кредитодавець додає до цієї Позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів (Довідка про перерахування суми кредиту та Квитанція про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи).
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно доумов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором.
Станом на 12 травня 2026 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 44 250,00 гривень, а саме: сзаборгованість за кредитом - 15 000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами - 19 500,00 гривень, заборгованість по комісії - 2250,00 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК - 7500,00 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь в судовому порядку.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 липня 2026 року зазначену справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві зазначено фізичну особу, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 08 липня 2026 року здійснено запит щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 .
20 липня 2026 року до суду надійшла відповідь від 13 липня 2026 року № 1558, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Частиною 1 ст. 187 ЦПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. 
Ухвалою суду від 21 липня 2026 року постановлено відкрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання.
31 липня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання, яким він повідомляє суд, що Відповідач змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 у зв`язку з державною реєстрацією шлюбу 26.06.2026, що підтверджується відомостями з застосунку «Дія», копія якого додана до клопотання. Додатково зазначив що представництво інтересів Відповідача здійснюється на підставі електронної довіреності, сформованої через підсистему «Електронний суд». Актуальне прізвище відображається у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується електронною довіреністю, сформованою в ЄСІТС. Відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, ідентифікація користувачів та відображення їхніх персональних даних здійснюються засобами ЄСІТС із використанням актуальних відомостей державних інформаційних ресурсів. Відтак просить зазначати у матеріалах справи та процесуальних документах актуальне прізвище Відповідача. Також представник просив надати йому можливість участі у судовому засіданні, призначеному на 10:00 год. 18.08.2026 р., а також в усіх подальших судових засіданнях, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, у зв`язку з тим, що в умовах збройної агресії проти України, у зв`язку з наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці, представник відповідача адвокат Котелевський К.В. не має можливості приїхати до приміщення суду.
Крім того, 03 серпня 2026 року від представника відповідача Котелевського К.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що Відповідач позов не визнає у повному обсязі та вважає його необґрунтованим, недоведеним і передчасним з наступних підстав.
Позивачем не доведено факт надання (видачі) кредиту відповідачу - відсутні первинні документи. На підтвердження факту видачі кредитних коштів Позивач надав: (1) довідку про перерахування суми кредиту, складену самим ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», та (2) лист ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 14.05.2026, який у позовній заяві названо «квитанцією». Насамперед слід звернути увагу, що правова природа документа визначається його змістом і формою, а не найменуванням, яке йому довільно надає сторона спору. За своєю формою та змістом документ від 14.05.2026 є інформаційним листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім», складеним на запит Позивача, а не квитанцією чи іншим первинним платіжним (розрахунковим) документом.
Відповідно до ст. 1046, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України та з урахуванням ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, обов`язок довести факт надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, покладається саме на кредитора (позикодавця). Ця позиція узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), а також з постановами Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15-ц та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц. Згідно з наведеною практикою належними та допустимими доказами, що підтверджують факт видачі кредитних коштів та розмір заборгованості за тілом кредиту, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», - зокрема банківська виписка по рахунку позичальника, яка фіксує рух коштів по конкретному рахунку.
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарською операцією згідно з тією ж статтею є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Аналогічно, за п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення № 88), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що містять відомості про господарські операції. Надані позивачем довідка та лист є вторинними, похідними інформаційним документом і не мають доказової сили первинного облікового документа. Належним і допустимим первинним документом, який підтверджує зарахування коштів на рахунок отримувача, є банківська виписка по рахунку відповідача, - документ первинного обліку, вимоги до оформлення якого встановлюються Національним банком України (що прямо передбачено ч. 2 ст. 9 Закону та п. 2.4 Положення № 88). Саме такої виписки, як і будь-якого іншого первинного документа банку отримувача, позивач до справи не надав. Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Таким чином, юридично значимим фактом, що підтверджує виконання позикодавцем свого обов`язку з видачі кредиту, є саме зарахування коштів на рахунок відповідача (отримувача), а не ініціювання чи технічна обробка транзакції на боці торговця. Неможливість самостійного надання виписки з банківського рахунку не звільняє Позивача від цього обов`язку, оскільки нормами ЦПК України врегульовано ситуацію, яким чином треба діяти позивачу у випадку складнощів отримання доказів, а саме просити суд витребувати докази в порядку ст. 84 ЦПК України. Оскільки видача кредиту не доведена, відсутні підстави для стягнення як самого тіла кредиту, так і будь-яких похідних нарахувань - процентів за користування, «процентів за ст. 625 ЦК» та комісії, - бо всі вони обраховані від суми, отримання якої відповідачем не підтверджено належними доказами (статті 76-81 ЦПК України).
Представник відповідача вважає, що позов є передчасним. Незалежно від викладених вище заперечень щодо недоведеності факту видачі кредиту, позов також не підлягає задоволенню з таких самостійних підстав. Згідно з п. 4.14 Договору строк кредитування становить 365 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту - 01.01.2027 року. Отже, станом на день подання позову (08.07.2026) загальний строк повернення кредиту ще не сплив. Позивач заявляє вимогу про дострокове стягнення всієї суми кредиту, посилаючись на прострочення сплати процентів понад один календарний місяць та на направлену відповідачу Вимогу про дострокове повернення кредиту від 21.05.2026 (вих. № 1644-2318). Тобто підставою позову є саме дострокове витребування кредиту. Проте право кредитодавця вимагати дострокового повернення споживчого кредиту та, відповідно, право на позов виникають лише за умови додержання встановленої законом процедури. Відповідно до статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», якщо кредитодавець вимагає повернення споживчого кредиту, строк сплати якого ще не настав, таке повернення здійснюється споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення, вимога кредитодавця втрачає чинність. Закон пов`язує початок перебігу 30-денного строку саме з днем одержання (вручення) вимоги споживачем, а не з днем її відправлення. Це означає, що строк дострокового повернення кредиту вважається таким, що настав, лише після спливу 30 днів від дати фактичного одержання вимоги. Лише після цього у кредитодавця виникає право на звернення до суду. До цього моменту порушеного (простроченого) права кредитодавця щодо повернення тіла кредиту не існує. Позивач не довів ані факту одержання відповідачем вимоги, ані дати такого одержання. На підтвердження направлення вимоги позивач додав лише Список № 21134-06-40-116 рекомендованих відправлень від 26.05.2026. Цей документ підтверджує виключно факт передання відправлення на пошту (відправлення), але не підтверджує його вручення адресату. У матеріалах справи відсутні рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення або будь-який інший доказ одержання відповідачем вимоги та дати такого одержання. Договір, укладений між сторонами, не містить умови, яка б установлювала презумпцію одержання вимоги чи відлік строку дострокового повернення від дати відправлення (на відміну від умов, які інколи включають до банківських договорів). За таких обставин відлік 30-денного строку в порядку статті 16 Закону взагалі не розпочався, а отже строк повернення кредиту не настав. Тягар доведення обставин, на які посилається позивач, покладається саме на позивача (статті 12, 81 ЦПК України). Недоведеність факту та дати одержання відповідачем вимоги про дострокове повернення кредиту унеможливлює висновок про те, що станом на дату подання позову (08.07.2026) 30-денний строк сплив і право на дострокове стягнення виникло. Такий позов є передчасним. З огляду на викладене, у задоволенні позову належить відмовити як передчасного. Водночас, не визнаючи отримання кредитних коштів, виникнення будь-якої заборгованості та наполягаючи на відмові у задоволенні позову в повному обсязі, Відповідач додатково наводить заперечення щодо окремих складових заявлених позовних вимог, зокрема щодо правильності розрахунку заборгованості та правомірності нарахування процентів. Викладення таких доводів не є визнанням позову чи будь-якої його частини, а спрямоване виключно на всебічне спростування доводів Позивача та обґрунтованості заявлених ним вимог. Позивач заявляє до стягнення 2 250,00 грн комісії за видачу кредиту (п. 4.11 Договору - 15% від суми кредиту). Ця вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з частин 1, 2, 5, 7 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Видача кредитних коштів не є самостійною фінансовою чи додатковою послугою, що надається споживачу, а є способом виконання основного зобов`язання кредитодавця. Включення такої умови до договору не свідчить про її законність, оскільки умови договору, що суперечать закону та порушують права споживача, не підлягають застосуванню. Позивачем заявлені 7 500,00 грн на підставі статті 625 ЦК України. Разом з тим, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (яким Кодекс доповнено Законом України № 2120-ІХ від 15.03.2022, що набрав чинності 17.03.2022), у період дії в Україні воєнного чи надзвичайного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальникові було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Воєнний стан в Україні запроваджено з 24.02.2022 (Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затверджений Законом України № 2102-ІХ) і він триває дотепер. Позивач виходить із того, що пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України є нормою загального характеру, тоді як положення Закону України «Про споживче кредитування» є спеціальними. Оскільки пункт 6? розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», який передбачав звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань під час дії воєнного чи надзвичайного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування, був виключений із цього Закону, Позивач вважає, що саме спеціальне законодавство підлягає застосуванню у даному спорі та не виключає можливості нарахування неустойки і відсотків за ст. 625 ЦК України. Пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є чинним і не скасований. Ця норма прямо встановлює, що у період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення, а неустойка, нарахована з 24 лютого 2022 року, підлягає списанню кредитодавцем. Це імперативний припис, адресований безпосередньо кредитодавцю. Виключення пункту 6-1 розділу IV Прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» не скасовує і жодним чином не зачіпає пункт 18 Прикінцевих положень ЦК України - це різні, самостійні норми в різних актах.
Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» повноважного представника в судове засідання 18 серпня 2026 року не направив, проте в матіералах справи міститься клопотання представника про розгляд справи у його відсутності, підтримання позовних вимог, та згода на ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак її представник ОСОБА_1 просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, зважаючи на аргументи сторони відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. 
Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності.
На підставі наданих суду доказів встановлено, що 02 січня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю, код ЄДРПОУ: 38548598, і фізичною особою, якою є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1644-2318.На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Клієнт створює заявку на отримання кредиту; отримує дзвінок від співробітника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», проходить перевірку та надає сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології BankID; отримує рішення Кредитора щодо можливості надання кредиту; при позитивному рішенні щодо надання кредиту, Клієнт отримує доступ до «особистого кабінету»; в «особистому кабінеті» Клієнт отримує гіперпосилання для ознайомлення з Офертою щодо укладення договору. Оферта, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», включає умови, викладені у Правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору, що пропонується до укладення клієнту; клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит; після прийняття Клієнтом оферти, йому на телефонний номер (зазначений Клієнтом при реєстрації) надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Кредитного договору; клієнт в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитора, підписує Кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора; після підписання Кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора, в автоматичному режимі направляє екземпляр Кредитного договору, Правила та інші супутні документи на e-mail, вказаний Клієнтом, інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними Клієнтом.
При укладенні договору Відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе.
Як слідує зі змісту кредитного договору разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений; у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію" . Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А6013, для підписання Кредитного договору №1644-2318 від 02.01.2026 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 15 000,00 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період* - 28 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 1,00 % в день;
стандартна % ставка : - 1.00% (одна ціла, нуль сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору.- 0.74% (нуль цілих, сімдесят чотири сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту.
Позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 р. та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29.04.2023 р.) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішне перерахування платежу на карту отримувача, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. На підтвердження факту видачі кредиту Кредитодавець додав до позовної заяви документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів (Довідка про перерахування суми кредиту та Квитанція про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи).
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 12.05.2026 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 44 250,00 гривень, а саме заборгованість за кредитом - 15 000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами - 19 500,00 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК - 7 500,00 гривень; заборгованість по комісії - 2 250,00 гривень.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.
Матеріалами справи підтверджується, що станом на 12 травня 2026 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 44 250,00 гривень, а саме: сзаборгованість за кредитом - 15 000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами - 19 500,00 гривень, заборгованість по комісії - 2250,00 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК - 7500,00 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь в судовому порядку. 
Водночас, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за договорами позики змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності.
Відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК - 7500,00 гривеньє безпідставними, оскільки не відповідають приписам пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та не підлягають до задоволення.
Щодо стягнення з відповідача сум комісії, суд зазначає наступне.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі №183/2122/15 зробив висновок про те, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 жовтня 2019 року по справі №740/4328/14.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4ст. 263 ЦПК України).
Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16.
Крім того, аналізуючи норми ст.549-552,625,1046,1048,1050 ЦК України, суд вказує на те, що наслідками укладення договору позики є: зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики); одержання позикодавцем від позичальника процентів від суми позики; сплата позичальником позикодавцю індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; сплату позичальником позикодавцю неустойки (штрафу, пені) у разі порушення боржником зобов`язання.
Проте, положеннями параграфа 1 «Позика» Глави 71 Розділу І Книги п`ятої ЦК України не передбаченого такого наслідку укладення договору позики як сплата комісії.
Тому, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості по комісії в розмірі 2250,00 гривень.
На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та належна до стягнення з відповідача на користь позивача сума заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1644-2318 від 02 січня 2026 року становить: 15000,00 грн. заборгованості за кредитом тиа 19500,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в розмірі 2068,00 грн.,пропорційно розміру задоволених вимог. 
Керуючись ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 610, 612, 1048, 1050, 1054, 1056, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 11, 13, 76-81, 137, 141, ч.8 ст. 178, 259, 263-265, 272, 273, 279-283, 289 ЦПК України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) суму заборгованості за кредитним договором № 1644-2318 від 02 січня 2026 року 15000,00 грн. заборгованості за кредитом та 19500,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами. Кредитним договором, всього 34500,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, судовий збір у розмірі 2068,00 грн. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Повне рішення складено 20 серпня 2026 року.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», що знаходиться за адресою: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 38548598; 
Відповідач:    ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 . 

Суддя: