ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
08.09.2026 | Справа № 910/7633/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидової М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вензабуд" (04119, вул. Зоологічна, буд.4А, оф. 139, м. Київ, код 42056140) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» (03022, вул. Васильківська, буд.30, м. Київ, код 33594310) 
про стягнення 1 081 783,47 грн 
Без виклику представників сторін
ВСТАНОВИВ:
23.06.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вензабуд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» про стягнення 1 081 783,47 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «ВЕНЗАБУД» та ТОВ «ТАНДЕКС» укладено договір підряду № 02/18-02/22-ІЛН-2 від 18.02.2022 та додаткову угоду № 1 від 12.09.2022, за умовами яких відповідач зобов`язався виконати та передати позивачу будівельні роботи у визначені договором строки. На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу авансові платежі у загальному розмірі 51 306,92 грн. Позивач зазначає, що відповідач роботи у встановлені строки не виконав, акти приймання виконаних робіт (форми КБ-2в, КБ-3) не надав, отриманий аванс не повернув, незважаючи на направлені вимоги про усунення порушень, повідомлення про розірвання договору та вимоги про повернення коштів. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача 51 306,92 грн неповернутого авансу, 297 061,56 грн штрафу за прострочення виконання робіт, 5 292,35 грн трьох процентів річних, 15 135,54 грн інфляційних втрат, а також пеню, нараховану відповідно до умов договору, посилаючись на положення Цивільного кодексу України та умови договору підряду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 910/7633/26 без повідомлення сторін у справі; встановлено учасникам справи строки для подачі письмових заяв по суті позовних вимог.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.
Ухвала Господарського суду міста Києва від 29.06.2026 про відкриття провадження у справі була направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» та вручена відповідачу особисто 09.07.2026, що підтверджується поштовим корінцем № R 06812 0082101, який наявний в матеріалах справи.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.
Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку про те, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 29.06.2026 є 09.07.2026.
За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.
Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.
18.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» (далі за текстом-Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» (далі за текстом-Підрядник) укладено Договір підряду № 02/18-02/22-ІЛН-2 (далі за текстом-Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору Підрядник зобов`язується своїми силами і засобами та на свій ризик виконати та здати в установлені Договором строки підрядні роботи на об`єкті, який визначається відповідно до додатків до Договору, додаткових угод до Договору та додатків до них.
Згідно з п. 1.2. Договору склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику, визначаються Договором, додатковими угодами до нього, додатками, локальним кошторисом та проектною документацією.
Загальна вартість робіт з урахуванням матеріалів визначається відповідно до додатків до Договору, додаткових угод до Договору та додатків до них (п.2.1.Договору).
Відповідно до п. 2.2. Договору вартість робіт (Договірна ціна) є твердою та узгоджується Сторонами у додатках до Договору, додаткових угодах до Договору та додатках до них.
Згідно з п. 2.8. Договору ціна Договору складає загальну суму Договірних цін по Договору (згідно додаткових угод до Договору).
Пунктом 3.1. Договору визначено, що якщо інше не передбачено Договором та/або додатковими угодами до нього, Підрядник зобов`язується розпочати виконання робіт протягом 2-х робочих днів з дати надходження грошових коштів (авансу) на рахунок Підрядника та виконати належним чином роботи і передати їх Замовнику в терміни, визначені Сторонами у додатках до Договору, додаткових угодах до Договору та додатках до них.
Роботи вважаються виконаними та прийнятими Замовником тільки після їх передачі в установленому Договором порядку за актом Замовнику та підписання акту введення в експлуатацію, якщо, згідно чинного законодавства, підписання такого акту є обов`язковим для такого типу робіт (п.3.2 Договору).
Пунктом 9.1.1. Договору визначено, що якщо додатками до Договору або додатковими угодами до нього передбачений обов`язок Замовника сплатити на користь Підрядника авансовий платіж, Замовник перераховує на поточний рахунок Підрядника авансовий платіж у розмірі, визначеному Сторонами у додатках до Договору, додаткових угодах до Договору та додатках до них.
Згідно з п. 9.1.2. Договору подальші розрахунки за виконані роботи Замовник проводить протягом 10-ти банківських днів після підписання Актів здачі-приймання виконаних робіт, крім випадків, зазначених у пп. 9.4., 9.5., 12.10., 12.11. Договору.
Передача-приймання виконаних робіт оформлюється Сторонами шляхом підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт ф. КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт ф. КБ-3 протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту закінчення робіт та надання Підрядником вказаних актів Замовнику на підпис, або Замовник надає мотивовану відмову від прийняття робіт та підписання вказаних документів у той же строк (п.10.1 Договору).
Пунктом 4.13. Договору зафіксовано право Замовника розірвати Договір (відмовитись від Договору) в односторонньому порядку в будь-який час до закінчення виконання робіт (будівництва об`єкта), вимагаючи відшкодування збитків, за умови істотних порушень Підрядником умов Договору. Під істотними порушеннями в Договорі розуміється: прострочення Підрядником виконання робіт на строк понад 10 (десять) календарних днів від погоджених Сторонами строків; порушення правил техніки безпеки більше двох разів, що зафіксовано приписами служби техніки безпеки Замовника, або якщо порушення правил техніки безпеки Підрядником призвело до нещасного випадку; виконання Підрядником робіт з відхиленням від проекту.
Відповідно до п. 14.2. Договору у випадках, прямо передбачених Договором, Замовник має право відмовитися від Договору/розірвати його шляхом направлення письмового повідомлення Підряднику на адресу, вказану в Договорі. У такому випадку Договір вважається розірваним на 10-ий день з дати відправлення такого повідомлення або вручення його під розпис уповноваженій особі Підрядника.
Згідно з п. 14.3. Договору в повідомленні про розірвання Договору або про відмову від його виконання Замовник зобов`язаний вказати дату обстеження об`ємів виконаних Підрядником робіт. Підрядник зобов`язаний забезпечити присутність свого уповноваженого представника на будівельному майданчику в строки, зазначені в повідомленні Замовника. В разі нез`явлення уповноваженого представника Підрядника, Замовник має право скласти акт без участі представника Підрядника, в якому зазначаються обсяги виконаних Підрядником робіт.
Пунктом 14.4. Договору визначено, що оплаті підлягають роботи, виконані Підрядником до дати припинення його зобов`язань по виконанню робіт, у разі виконання цих робіт у відповідності до умов Договору.
Пунктом 1 Додатку № 1 до Договору визначено об`єкт та вид робіт, що виконуються за Договором: виконання комплексу робіт з виготовлення та монтажу конструкцій огородження на фасадні лоджії та балкони житлового будинку № 2 об`єкта: «Будівництво багатофункціонального комплексу по вул. Набережно-Хрещатицькій, 21 в Подільському районі м. Києва».
Згідно з п. 2 Додатку № 1 договірна ціна за Договором становить 1 337 035,92 грн, у тому числі ПДВ 20% - 222 839,32 грн, у відповідності до Додатків № 2.1. та № 2.2. до Договору.
Відповідно до п. 3 Додатку № 1 Підрядник зобов`язується розпочати виконання робіт з дати підписання Договору та отримання першого авансового платежу та виконати належним чином роботи і передати їх Замовнику протягом 174 (сто сімдесят чотири) календарних днів у відповідності до Графіку виконання робіт (Додаток № 3 до Договору).
Пунктом 4 Додатку № 1 визначено, що в строк до 28.02.2022, але за умови підписання Договору, Замовник перераховує на поточний рахунок Підрядника перший авансовий платіж у розмірі та за цільовим призначенням у відповідності до Графіку фінансування (Додаток № 4 до Договору).
Згідно з п. 8.2. Додатку № 1 за недодержання строків виконання робіт/виправлення дефектів робіт Підрядник сплачує Замовнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни Договору за кожний день затримки виконання робіт/виправлення дефектів робіт.
Відповідно до п. 8.3. Додатку № 1 за прострочення передбачених Договором строків виконання робіт/виправлення дефектів на строк понад 10 календарних днів Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі 10% від ціни Договору.
14.04.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» аванс у сумі 32 513,11 грн (платіжна інструкція № 4289). Роботи мали бути виконані до 30.10.2022.
12.09.2022 Сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору на суму 148 271,88 грн (у т.ч. ПДВ 20%) зі строком виконання робіт 91 календарний день з моменту отримання авансу.
29.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» аванс у сумі 18 793,81 грн (платіжна інструкція № 6642). Роботи мали бути виконані до 29.12.2022.
Загальна сума сплачених авансів - 51 306,92 грн. Роботи Підрядником виконані не були, документація та кошти не повернуті.
20.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» направило Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» вимогу (вих. № 626) про усунення порушень і повернення авансів на загальну суму 264 769,77 грн у строк до 27.10.2023. Вимогу вручено 23.10.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0740500890340.
06.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» направило Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» повідомлення про розірвання Договору та Додаткової угоди № 1 з вимогою (вих. № 47) повернути 51 306,92 грн у строк до 15.02.2024. Повідомлення вручено адресату, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0740500957801.
15.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» повторно направило вимогу (вих. № 481) про повернення 51 306,92 грн, зазначивши, що станом на 12.11.2024 оплата не надійшла. Вимогу вручено адресату, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0740500005479.
Станом на 09.06.2026 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» становить 51 306,92 грн; кошти не повернуто, докази виконання робіт та підписання актів приймання-передачі відсутні.
У зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» зобов`язань за Договором підряду № 02/18-02/22-ІЛН-2 від 18.02.2022 та Додатковою угодою № 1 до нього, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» звернулося до Господарського суду міста Києва з даним позовом.
Надавши правову оцінку спірним правовідносинам, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору підряду № 02/18-02/22-ІЛН-2 від 18.02.2022 та Додаткової угоди № 1 від 12.09.2022 до нього, суд вважає, що за своєю правовою природою правочин є договором будівельного підряду.
За змістом статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник - прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з частинами 1, 2 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
Відповідно до статті 570 Цивільного кодексу України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Відповідно до ст. 570 Цивільного кодексу України авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). На відміну від завдатку аванс - це спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції. Аванс сплачується боржником у момент настання обов`язку платити та виконує функцію попередньої оплати.
Таким чином, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/45382/17.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Судом встановлено, що на виконання умов Договору та Додатку № 1 до нього позивач 14.04.2022 сплатив відповідачу аванс у сумі 32 513,11 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4289 від 14.04.2022 з призначенням платежу «Оплата за розробку КМД конструкцій огородження на фасадні лоджії та балкони металеві згідно Дог. № 02/18-02/22-ІЛН-2 від 18.02.22 р.», а на виконання умов Додаткової угоди № 1 29.09.2022 сплатив аванс у сумі 18 793,81 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6642 від 29.09.2022 з призначенням платежу «Оплата за влаштування скляних козирків вхідних груп згідно ДУ № 1 від 12.09.22 р. Дог. № 02/18-02/22-ІЛН-2 від 18.02.22 р.», а всього 51 306,92 грн. 
Роботи мали бути виконані відповідачем та передані позивачу у строк до 30.10.2022 за Додатком № 1 та до 29.12.2022 за Додатковою угодою № 1.
Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано, що у визначені договором строки роботи виконані не були, документація, передбачена п.п. 4.19, 4.21, 4.29, 10.1 Договору (акти здачі-приймання виконаних робіт ф. КБ-2в, довідки про вартість виконаних робіт ф. КБ-3), відповідачем не надавалась, отримані аванси не повернуто.
Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Аналогічне право позивача передбачено п. 4.13 Договору, яким визначено, що прострочення Підрядником виконання робіт на строк понад 10 (десять) календарних днів від погоджених Сторонами строків є істотним порушенням умов Договору, яке надає Замовнику право розірвати Договір в односторонньому порядку.
Оскільки відповідач допустив прострочення виконання робіт за Договором та Додатковою угодою № 1 значно понад 10 календарних днів від погоджених строків (30.10.2022 та 29.12.2022 відповідно), позивач на підставі п. 14.2 Договору 06.02.2024 направив відповідачу повідомлення про розірвання Договору та Додаткової угоди № 1 з вимогою про повернення сплачених авансів, яке отримано відповідачем.
Відповідно до п. 14.2 Договору у такому випадку Договір вважається розірваним на 10-ий день з дати відправлення такого повідомлення. З огляду на направлення повідомлення 06.02.2024, Договір та Додаткова угода № 1 до нього є розірваними.
Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Згідно з ч. 4 ст. 653 Цивільного кодексу України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, оскільки зустрічне виконання (виконання робіт) з боку відповідача були відсутнє, тобто зобов`язання було виконано лише однією стороною (позивачем шляхом сплати авансу), до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення глави 83 Цивільного кодексу України про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Частиною 3 цієї статті визначено, що положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, від 08.09.2020 у справі № 916/667/18, від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, згідно з якою з припиненням дії договору підряду грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави, а тому підлягає поверненню.
Оскільки судом встановлено та відповідачем не спростовано, що роботи за Договором та Додатковою угодою № 1 виконані не були, докази передачі позивачу закінчених робіт та підписання актів приймання-передачі виконаних робіт відсутні, підстава, на якій відповідач одержав аванс у сумі 51 306,92 грн, відпала у зв`язку з розірванням Договору, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Щодо штрафу за прострочення виконання робіт суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 8.3 Додатку № 1 до Договору та п. 1.8.3 Додаткової угоди № 1 визначено, що за прострочення передбачених Договором (Додатковою угодою) строків виконання робіт на строк понад 10 календарних днів Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі 10% від ціни Договору.
Згідно з п. 2.8 Договору ціна Договору складає загальну суму 1 485 307,80 грн (1 337 035,92 грн (Додаток № 1) + 148 271,88 грн (Додаткова угода № 1)).
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд встановив, що розмір штрафу за прострочення виконання робіт складає 297 061,56 грн, що відповідає умовам Договору та Додаткової угоди № 1 до нього і є арифметично правильним.
Відповідач заперечень чи клопотань щодо зменшення розміру штрафних санкцій на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, до суду не подав, а тому підстав для зменшення штрафу судом не встановлено.
Щодо заявлених позивачем до стягнення 3% річних суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд, здійснивши власний розрахунок трьох процентів річних за період прострочення, встановив, що фактично нарахована сума за наведеною методикою перевищує заявлену позивачем до стягнення суму у розмірі 5 292,35 грн. 
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Оскільки позивач самостійно визначив ціну позову та просив стягнути 3% річних у розмірі 5 292,35 грн, суд позбавлений права стягувати суму, більшу за заявлену, а тому вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі 5 292,35 грн.
Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат суд зазначає таке.
Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем за період з 30.12.2022 по 09.06.2026 та встановлено, що заявлена позивачем сума інфляційних втрат у розмірі 15 135,54 грн не перевищує суми, яка могла б бути нарахована за наведеною методикою, та не суперечить наданим до матеріалів справи офіційним даним про індекси інфляції, у зв`язку з чим, керуючись принципом диспозитивності господарського судочинства та відсутністю заперечень відповідача, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог і вважає розрахунок обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у заявленому розмірі.
Щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 712 987,10 грн суд зазначає таке.
Пунктом 8.2 Додатку № 1 до Договору та п. 1.8.2 Додаткової угоди № 1 встановлено, що за недодержання строків виконання робіт Підрядник сплачує Замовнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від ціни Договору за кожний день затримки виконання робіт.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що узгоджується з умовами Договору.
Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. 
Разом з тим п. 12.15 Договору сторони погодили, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій за Договором складає три роки, а нарахування штрафних санкцій припиняється тільки після виконання зобов`язання в натурі, тобто Сторони на підставі принципу свободи договору погодили інший порядок, що відповідає диспозитивному характеру норми ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.
Перевіривши розрахунок пені за період з 30.12.2022 по 06.02.2024 (дата направлення вимоги про розірвання Договору), суд встановив, що розрахунок пені є арифметично правильним, а тому загальна сума пені у розмірі 712 987,10 грн підлягає стягненню з відповідача.
Відповідач жодних заперечень щодо розміру нарахованих штрафних санкцій, клопотань про їх зменшення до суду не подав, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим, керуючись ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
За результатами перевірки судом наведених позивачем розрахунків, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 51 306,92 грн неповернутого авансу, 297 061,56 грн штрафу за прострочення виконання робіт, 5 292,35 грн трьох процентів річних, 15 135,54 грн інфляційних втрат та 712 987,10 грн пені, що разом складає 1 081 783,47 грн, є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог покладаються на відповідача.
Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною третьою статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Матеріалами справи підтверджено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» (далі за текстом-Клієнт) та адвокатом Покотилом Віталієм Миколайовичем (далі за текстом -Адвокат), який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4121, виданого Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 31.08.2010, укладено Договір про надання правничої допомоги №04/03-1 від 04.03.2025.
09.06.2026 Сторонами укладено Додаткову угоду №7 до вказаного Договору, якою погоджено, що Адвокат здійснює надання правничої допомоги в обсязі, необхідному для відновлення прав та законних інтересів Клієнта у зв`язку з розглядом Господарським судом міста Києва позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» про стягнення заборгованості, а саме: вивчення документів, наданих Клієнтом, та відповідних нормативних актів; пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах; визначення правової позиції та судових перспектив вирішення питання Клієнта; складання та подання до суду позовної заяви; представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції (пункт другий Додаткової угоди №7).
Пунктом третім Додаткової угоди №7 Сторони погодили вартість послуг з надання правничої допомоги у фіксованому розмірі 100000,00 гривень, при цьому пунктом четвертим Додаткової угоди №7 передбачено, що розмір винагороди встановлюється у вигляді фіксованої суми і не змінюється залежно від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Обсяг фактично виконаної адвокатом роботи деталізовано у Детальному описі робіт від 09.06.2026 до Додаткової угоди №7, згідно з яким адвокатом здійснено: зустріч з Клієнтом з метою з`ясування обставин справи (1 година); вивчення документів, наданих Клієнтом, відповідних нормативних актів (4 години); пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах (4 години); визначення правової позиції та судових перспектив вирішення питання клієнта (4 години); складання та подання позовної заяви (8 годин), а всього - 21 годину роботи.
Факт надання та прийняття правничої допомоги в повному обсязі підтверджується Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 09.06.2026 до Додаткової угоди №7, яким Сторони засвідчили належне виконання Адвокатом робіт, визначених у Детальному описі робіт, а також відсутність будь-яких претензій з боку Клієнта щодо якості та обсягу наданої правничої (правової) допомоги, та узгодили вартість такої допомоги у розмірі 100000,00 гривень.
На підтвердження понесення відповідних витрат позивачем надано рахунок-фактуру №09-06/3-26 від 09.06.2026 на суму 100000,00 гривень, виставлений адвокатом Покотилом Віталієм Миколайовичем за правничі послуги згідно з Договором №04/03-1 від 04.03.2025 та Додатковою угодою №7 від 09.06.2026.
Відповідно до статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею тридцятою Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката визначено гонорар, порядок обчислення якого (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру, порядок сплати визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Суд враховує, що розмір гонорару визначається за домовленістю адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися у ці правовідносини (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). 
При визначенні розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, оскільки у разі, коли гонорар визначено у фіксованому розмірі, конкретний обсяг дій адвоката не впливає на розмір гонорару (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).
Крім того, суд враховує, що законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості; саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення таких витрат, покладається обов`язок доведення їх неспівмірності (постанова Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15). 
Відповідачем жодних заперечень чи доказів на спростування розміру та співмірності заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу суду не надано.
Оцінюючи розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу (100000,00 гривень) на предмет співмірності відповідно до критеріїв, визначених ч.4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а саме: складності справи (розгляд спору, що виник з договору будівельного підряду, з необхідністю аналізу декількох правочинів, розрахунку штрафних санкцій, 3 відсотків річних, інфляційних втрат та пені за кількома періодами), обсягу та характеру фактично наданих послуг (вивчення документів, аналіз судової практики, підготовка правової позиції, складання та подання позовної заяви), а також ціни позову (1081783,47 гривень) та значення справи для позивача, суд дійшов висновку про те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є співмірним із зазначеними критеріями, розумним та таким, що відповідає обсягу виконаної адвокатом роботи.
Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а докази неспівмірності або необґрунтованості витрат на правничу допомогу відповідачем не надано, витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 100000,00 гривень підлягають покладенню на відповідача в повному обсязі.
Керуючись статтями 13, 14, 73-80, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» про стягнення 1 081 783,47 грн задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕКС» (03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 30, код 33594310) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНЗАБУД» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139, код ЄДРПОУ 42056140) 51 306 (п`ятдесят одну тисячу триста шість) грн 92 коп. суми неповернутого авансу; 297 061 (двісті дев`яносто сім тисяч шістдесят одну) грн 56 коп. штрафу; 5 292 (п`ять тисяч двісті дев`яносто дві) грн 35 коп. 3% річних; 15 135 (п`ятнадцять тисяч сто тридцять п`ять) грн 54 коп. інфляційних втрат; 712 987 (сімсот дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн 10 коп. пені; 12 981 (дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.
З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.
Повний текст рішення складено та підписано 08.09.2026.

Суддя Марія ДЕМИДОВА