Справа № 588/652/26
провадження № 2/588/424/26
РІШЕННЯ 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року          м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
Зміст позовних вимог
ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у квітні 2026 року звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 18.04.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений договір № 1563203 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1500,00 грн на строк 359 днів (до 13.04.2025) зі стандартною процентною ставкою у розмірі 2,5 % на день, та періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. 
ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит у розмірі 1500,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
24.12.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладеного договір факторингу № 24122024, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до ОСОБА_1 .
Позивачем було нараховано відповідачу проценти за 110 календарних днів в розмірі 4125,00 грн.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і становить 15750,00 грн, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1500,00 грн; нарахованих процентів у розмірі 9375,00 грн, а також нарахованих позивачем процентів за 110 календарних днів у розмірі 4125,00 грн; штрафні санкції у сумі 750,00 грн.
Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути на користь позивача із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1563203 від 18.04.2024 в сумі 15750,00 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 23.04.2026 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.
Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 23.04.2026 за місцем його реєстрації. Поштові відправлення повернуті до суду з відмітками «адресат відсутній» 04.05.2026.
Зважаючи на зазначене, поштова кореспонденція направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою та є достатнім сповіщенням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.
Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду
Судом установлено, що 18.04.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1  був укладений договір №1563203 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 1500,00 грн на строк 360 днів з умовою сплати процентів за зниженою процентною ставкою у розмірі 0,010% на день, стандартною процентною ставкою у розмірі 2,50 % на день, та періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Також сторони погодили графік платежів, що відображено у таблиці загальної вартості кредиту, який є додатком № 1 до договору та паспорт споживчого кредиту (а.с. 14-18, 18зв., 19-20).
Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора Р281.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Із урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Наданий позивачем до кредитного договору паспорт споживчого кредиту суд не приймає як складову частину вказаного кредитного договору, зважаючи на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20.
Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені в договорі про надання споживчого кредиту № 1563203 від 18.04.2024, який підписав ОСОБА_1 .
На виконання умов зазначеного кредитного договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 18.04.2024 було перераховано кошти у розмірі 1500 грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_2 (а.с. 86, 113). 
Отже, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит у розмірі 1500 грн.
24.12.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 24122024, відповідно до якого та реєстру боржників ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1563203 від 18.04.2024 у розмірі 11625,00 грн, із яких: тіло кредиту 1500 грн; заборгованість за процентами 9375,00 грн; штрафні санкції 750 грн (а.с. 75, 77-80).
Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення СМС повідомлення на номер телефону зазначений останнім при укладенні кредитного договору (а.с. 94-95).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, враховуючи досліджені судом докази, а також установлені обставини та положення зазначених вище норм права, суд вважає доведеним, що ТОВ «Фінінсова компанія» ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 18.04.2024 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ».
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі статтею 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на момент відступлення права вимоги, згідно розрахунку первісного кредитора, складала 11625 грн, із яких: тіло кредиту 1500 грн; заборгованість за процентами 9375 грн; штрафні санкції 750 грн (а.с. 21).
Також позивачем у межах строку дії договору, у період із 25.12.2024 по 13.04.2025 (110 календарних днів) було нараховано відсотки за стандартною ставкою (2,50%) у сумі 4125 грн (а.с. 22-23).
Суд частково не погоджується із указаними розрахунками зважаючи на таке.
Кредитний договір № 1563203 був укладений 18.04.2024 та строк дії договору визначено тривалістю 360 днів (по 13.04.2025).
Відповідно до пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: у період з 24.12.2023 по 22.04.2024 - 2,5%, у період з 23.04.2024 по 20.08.2024 – 1,5%, а у період з 21.08.2024 – 1%.
Отже, відсотки нараховані первісним кредитором та позивачем підлягають частковому перерахунку, оскільки умови кредитного договору про сплату відсотків за ставкою, що перевищує установлену законом максимальну відсоткову ставку суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи викладене, суд вважає, що за період із 23.04.2024 по 20.08.2024 розмір відсотків за користування відповідачем кредитними коштами за ставкою 1,5 % на день має становити 2700 грн, а у період із 21.08.2024 по 13.04.2025 має становити 3540 грн
Водночас, нарахування первісним кредитором відсотків за період із 18.04.2024 по 22.04.2024 за ставкою 2,5 % на день в сумі 187,50 грн є правомірним, тому суд погоджується з таким розрахунком.
Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача за відсотками по кредитному договору перед ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» складає 6427,50 грн.
Також суд не погоджується з нарахованою первісним кредитором сумою штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 750 грн зважаючи на таке.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Таким чином, нарахований первісним кредитором штраф у розмірі 750 грн підлягає списанню позивачем, як правонаступником кредитодавця.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано.
Враховуючи установлені судом обставини та вимоги викладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості на суму 7927 50 коп., яка складається з основної суми боргу (тіла кредиту) в розмірі 1500 грн, підлягає задоволенню повністю, а також частково підлягає задоволенню вимога про стягнення заборгованості за відсотками, а саме в розмірі 6427,50 грн.
Інша частина позовних вимог не підлягає задоволенню.
Судові витрати
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково на 50,33 %, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1339,98 грн (2662,40*50,33%).
Що стосується вимоги про стягнення 10000,00 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, суд враховує таке.
Представник позивача Столітній М.М. у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024; заявка №17799 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 17799 від 10.04.2026 (а.с. 34-35, 91-92, 97).
Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 10000,00 грн.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Суд вважає, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, тому її складання не вимагає значного часу. 
Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до суми 1000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.
Керуючись ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 1563203 від 18.04.2024 в розмірі 7927 (сім тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн 50 коп., судові витрати у сумі 1339 (одна тисяча триста тридцять дев`ять) грн 98 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Сторони:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», адреса місцезнаходження: вул. Набережно - Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, м. Київ, 03045, код ЄДРПОУ 44559822;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Лебедь