Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3679/26 
номер провадження 2-а/695/91/26

03 вересня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі
судді Апанасенко К.І.,
за участю секретаря судового засідання Козлова Б.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
24 серпня 2026 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 401 від 04.08.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Одночасно позивач просив поновити строк звернення до суду. Позовну заяву мотивував тим, що правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, він не вчиняв, оскільки на його адресу повістка про виклик до РТЦК не надходила, а тому він не повинен був прибути до РТЦК 10.06.2026. Крім того, він не повинен був викликатися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних, оскільки 13.11.2025 він був звільнений з військової служби на підставі пп. б п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а в червні 2026 року його військово-облікові дані були уточнені. Відповідно, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Ухвалою суду від 25.08.2026 позовна заява була залишена без руху, оскільки суд визнав неповажними підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. 
26.08.2026 представник позивача адвокат Погасій С.М. подала суду заяву про усунення недоліків. Зокрема, суду було надано копію конверту, в якому отримано оскаржувану постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому суд ухвалою від 27.08.2026 поновив позивачеві строк для звернення до суду з адміністративним позовом, відкрив провадження у справі й призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 03.09.2026 о 9:45.
Ухвалою суду від 27.08.2026 відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 зобов`язано надати копії документів, на підставі яких прийнята оскаржувана постанова, до 02.09.2026 і запропоновано надати відзив на позовну заяву. 
У судове засідання 03.09.2026 сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Ухвала суду від 27.08.2026 про відкриття провадження у справі була отримана відповідачами 28.08.2026 в електронному кабінеті в системі «Електронний суд».
З огляду на категорію справи, що належить до числа термінових адміністративних справ (ст. 268 КАС України), та вимоги закону про строки її розгляду, суд на підставі ч. 3 ст. 268, ст. 286 КАС України розглянув справу за відсутності учасників справи. 
Відповідач не надав суду відзив та витребувані судом документи. Тому, вирішуючи спір, суд керується положеннями частин 1 - 2 статті 77 КАС України, за якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні ним правовідносини. 
Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 17.10.2019, знятий з нього 15.03.2024, потім 16.03.2024 знову взятий на облік і знятий з нього 06.11.2024. У подальшому взятий на облік 07.11.2024 та знятий з нього 13.02.2025, і знову взятий на облік 15.11.2025. За військово-обліковою спеціальністю є водієм колісних бронетранспортерів.
Згідно з витягом із електронної системи «Резерв +» ОСОБА_1 постановою ВЛК від 08.10.2025 визнаний тимчасово непридатним, дата уточнення даних - 29.07.2026 (а.с. 17). 
Водночас згідно з копією витягу із електронної системи «Резерв+», сформованою у додатку «Дія», дата останнього уточнення даних ОСОБА_1 - 04.06.2026 (а.с. 28).
Відповідно до постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.08.2026 № 401 ОСОБА_1 , в порушення вимог частин 1, 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХП від 21.10.1993 року із змінами та доповненнями, пунктів 1, 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року (зі змінами), відповідно до ст. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, будучи належним чином оповіщеним потовим оператором «Укрпошта» повісткою № 7666056 від 30.05.2026 року про прибуття на 09:00 годину 10.06.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, - поштове відправлення направлено на адресу зареєстрованого та фактичного місця проживання, при цьому особа не повідомляла до ІНФОРМАЦІЯ_5 іншої адреси місця проживання, до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не прибув, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
За твердженням позивача, він не отримував повістки № 7666056 від 30.05.2026, як і не було надано жодного підтвердження відправлення повістки позивачу поштою та вручення чи відмови від вручення такої повістки.
Після прийняття оскаржуваної постанови, 05.08.2026 вона була направлена засобами поштового зв`язку позивачеві, що підтверджується трекінгом поштового відправлення №L19702 0139 739 АТ «Укрпошта», перевіреним судом.
Вирішуючи питання про правомірність оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Відповідно до ст. 235 КУпАП України територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене особливий період.
Порядок проведення призову на військову службу під час мобілізації, оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі – постанова № 560). Цей Порядок визначає, зокрема, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.
Згідно з абз. 12 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» оповіщення – це доведення сигналів і повідомлень (директив, розпоряджень) до органів військового управління, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та населення про оголошення мобілізації, виклик громадян до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також вручення (надсилання) повісток громадянам.
Відповідно до п. 15 постанови № 560 керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_6 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних:
здійснюють оповіщення резервістів та військовозобов`язаних у складі груп оповіщення, до складу яких залучаються представники структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, селищних, сільських рад, підприємств, установ, організацій, представники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки і поліцейські;
звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
вживають заходів разом з представниками територіальних органів (підрозділів) поліції до адміністративного затримання та доставляння до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які відмовляються від отримання повісток або порушили правила військового обліку.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII (далі – Закон № 3543-XII) про мобілізацію громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно з п. 21 постанови № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до п. 27 постанови № 560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою:
взяття на військовий облік;
проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);
призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Згідно з пунктами 30, 30^-2 постанови № 560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
За п. 31, 38 постанови № 560 повістки мають право вручати, зокрема, представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до п. 40, 41 постанови № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 
у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
З огляду на цитовані положення мобілізаційного законодавства, за наявності для того підстав ІНФОРМАЦІЯ_3 міг викликати позивача повісткою шляхом надіслання йому повістки рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення особисто працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За твердженням позивача, повістки № 7666056 від 30.05.2026 від ІНФОРМАЦІЯ_3 він не отримував. Відповідач не надав суду доказів вручення повістки у наведений вище спосіб.
Зважаючи на викладені норми законодавства і встановлені судом обставини, відповідач не довів суду належними та допустимими доказами факту оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про необхідність прибуття в установленому законом порядку до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з копією інформації із системи «Резерв+» (а.с. 28), позивач уточнив військово-облікові дані 04.06.2026. Інформація, що це спростовує, відповідачами суду не надана.
Водночас згідно з оскаржуваною постановою позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за те, що не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 10.06.2026 саме з метою уточнення таких даних.
У такому разі не прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 10.06.2026 не може становити склад адміністративного правопорушення навіть за умови належного оповіщення, оскільки передбачений законодавством обов`язок з уточнення своїх облікових даних в ІНФОРМАЦІЯ_3 він виконав напередодні – за 6 днів до передбачуваної (згідно з оскаржуваною постановою) дати явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інша мета, з якою він був викликаний повісткою від 30.05.2026 (згідно положень оскаржуваної постанови), суду відповідачем не доведена, як і не надані пояснення наведеному протиріччю з уточненням облікових даних. За таких умов суд не вбачає в діях позивача порушень мобілізаційного законодавства.
За твердженнями позивача, не спростованими відповідачем жодними доказами, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача супроводжувався порушенням прав позивача.
Так, згідно з ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3 (далі – Інструкція № 3), у редакції, чинній на дату розгляду справи позивача, містить наступне правило (п. 10).
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про дату, місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про місце і час розгляду справи при підписанні протоколу (у разі його складення) або окремим повідомленням про розгляд справи (додаток 8), яке вручається особі особисто під підпис або надсилається (в тому числі централізовано) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу місця проживання (перебування), зазначену особою під час уточнення облікових (персональних) даних, або на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання.
За вимогами ст. 279 КУпАП, яка регулює порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, на засіданні відповідного органу заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. 
Позивач указує, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності розглядалась без його участі, він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не спростовано відповідачем.
З огляду на встановлені судом порушення порядку оповіщення позивача про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 і наявність доказів уточнення ним військово-облікових даних за шість днів до можливої дати виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не спростовані відповідачем, суд доходить висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Також суд враховує порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача.
Суд підкреслює, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Оскільки подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, відсутня в діях позивача, були відсутні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
Зважаючи на викладене, оскаржувана постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 – закриттю.
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 , 2010, §58).
З огляду на встановлені судом обставини справи та надану судом їхню правову оцінку, немає необхідності відповідати на всі аргументи сторін щодо правомірності оскаржуваної постанови. 
Щодо пред`явлення позову до ІНФОРМАЦІЯ_2 суд висновує наступне.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Пунктом 7 Положення № 154 передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Таким чином, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 є органом військового управління, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та може бути належним відповідачем в адміністративному спорі, зокрема, і в цій адміністративній справі, по якій оскаржується саме постанова останнього.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 522/22225/21.
Тому ІНФОРМАЦІЯ_7 не може відповідати за даним позовом. 
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судових витрат, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.
На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст. 7, 9, 235, 245, 247, 251, 252, 258, 280, 283 КУпАП та ст. 2, 72, 77, 79, 139, 241-246, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд
УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити. 
Постанову  ІНФОРМАЦІЯ_1 № 401 від 04.08.2026 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно  ОСОБА_1 скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно  ОСОБА_1 закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 665,60 грн судового збору на користь держави. 
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідачі: 
ІНФОРМАЦІЯ_8 ,     АДРЕСА_2 , код ЄРДПОУ НОМЕР_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_9 ,  АДРЕСА_3 , код ЄРДПОУ НОМЕР_4 .
Суддя Апанасенко К.І.