ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/12654/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Департамент земельних і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

13.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міської ради, відповідно до якої просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 08.08.2025;
зобов`язати Полтавську міську раду повторно розглянути питання про затвердження поданого ОСОБА_1 проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0, 0650 га, кадастровий номер 5324080207:07:001:1128, яка розташована в межах села Петрівка Полтавського району Полтавської області, для сінокосіння (землі водного фонду; код згідно з КВЦПЗ - 10.06) та надання цієї земельної ділянки в користування на умовах оренди, а також затвердити цей проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.
Позовні вимоги обґрунтовано приписами частини другої статті 134 ЗК України, яка, на думку позивача, передбачає оренду земельної ділянки для сінокосіння без проведення земельних торгів незалежно від категорії земель. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
24.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в позові з підстав, викладених в оскаржуваному рішенні. 
26.09.2025 надано відповідь на відзив, де повторно окреслено праву позицію позивача. 
Іншою ухвалою суду від 29.09.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Департамент земельних і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2026 адміністративну справу № 440/12654/25 прийнято до провадження суддею Льговською Ю.М.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.
Рішенням Полтавської міської ради від 28.02.2025 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0, 0650 га, для сінокосіння (землі водного фонду), що розташована за адресою: село Петрівка, Полтавський район, Полтавська область, за рахунок земель комунальної власності Полтавської міської територіальної громади.
13.06.2025 позивачем подано заяву про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в оренду. 
Рішенням Полтавської міської ради від 08.08.2025 відмовлено позивачеві у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні цієї земельної ділянки в користування на умовах оренди у зв`язку із встановленням продажу права оренди на земельну ділянку комунальної власності виключно на конкурентних засадах (на земельних торгах) та заборони надання її в користування на умовах оренди не на конкурентних засадах (без проведення земельних торгів). 
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель водного фонду, вид цільового призначення земельної ділянки: 10.06 для сінокосіння.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.
Стаття 34 ЗК України має назву «Землі для сінокосіння і випасання худоби» та розміщена в главі 5 «Землі сільськогосподарського призначення». 
Згідно з частиною четвертою статті 59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, […].
Стаття 59 ЗК України має назву «Право на землі водного фонду» та розміщена в главі 12 «Землі водного фонду та обмеження у використанні земель під та навколо водних об`єктів». 
Отже, законодавець чітко розмежовує поділ земель цільового призначення на: землі сількогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби (стаття 34 ЗК України) та землі водного фонду для сінокосіння (стаття 59 ЗК України), що кореспондується з положеннями Класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок, викладеного в додатку № 59 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. 
За змістом наведених норм як землі сількогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби, так і землі водного фонду для сінокосіння можуть передаватися в оренду.
Відповідно до частини другої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Частина друга статті 134 ЗК України визначає, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: […], передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.
Хоч норма не містить прямого посилання на землі сількогосподарського призначення, але зберігає конструкції, використані в статтях 34 та 59 ЗК України. 
Разом з тим частина третя статті 134 ЗК України прямо встановлює, що земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. […].
Отже, законодавець прямо пов`язав непроведення торгів при передачі земель громадянам із випадками, передбаченими статтями 34, 36 та 121 ЗК України. При цьому стаття 34 регулює саме землі для сінокосіння і випасання худоби, тоді як правовою підставою для використання земель водного фонду для сінокосіння є стаття 59 ЗК України, яка не включена до переліку частини третьої статті 134.
Суд дійшов висновку, що частина друга статті 134 ЗК України не може тлумачитися ізольовано від положень частини третьої статті 134 ЗК України. 
Відтак саме по собі встановлення виду цільового призначення земельної ділянки 10.06 «для сінокосіння» не свідчить про наявність передбаченої частиною другою статті 134 ЗК України підстави для передачі такої ділянки без проведення земельних торгів.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.10.2018 у справі № 380/624/16-ц, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.
З огляду на викладене у позові слід відмовити. 
Підстав для розподілу судового збору немає. 
Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративний позову ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Департамент земельних і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 14.09.2026.

Головуючий суддя | | Ю.М. Льговська