СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/2313/26
пр. № 2-а/759/110/26
13 липня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва під головуванням судді Сенька М.Ф., за участю секретаря судового засідання Дутової К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального підрозділу Управління Державного нагляду (контролю) у Київській області та у м. Києві про скасування постанови, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІП ТРАНСБУД», Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

встановив:
Виконуючий обов?язки Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки руху Василь Харковенко 02.09.2025 року виніс постанову №001871 про визнання керівника ТОВ «ВІП ТРАНСБУД» ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 ч. 3 КУпАП, та накладення на неї штрафу в сумі 51000 грн.
Не погодившись з постановою ОСОБА_1 заявила позов про її скасування, за безпідставністю та необгрунтованістю. Одночасно ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку на подання позову, мотивовану тим, що про існування постанови дізналася лише 16.01.2026 року після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 16.01.2026 року, винесеної старшим державним виконавцем Святошинського ВДВС.
Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 03.03.2026 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник відповідача Кацап В.Р. надіслала відзив, за яким просила відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.
Інших заяв, клопотань від учасників процесу не надходило.
Виходячи з того, що відповідачем не надано доказів про вручення позивачці копії оскаржуваної постанови, не надано заперечень на клопотання позивачки про поновлення строку на подання позову, суд знаходить за необхідне поновити строк на подання цього позову.
Сторони та інші учасники судового розгляду в суд не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи, а рівно і інших заяв не надходило.
Тому, суд вважає за можливе ухвалити рішення на наявних доказах.
Судом встановлено таке.
Так, з огляду на оскаржувану постанову ОСОБА_1 поставлено в вину, те, що 08.08.2025р. о 05:30 в м. Києві, вул. Світла, 1 водій ОСОБА_2 керуючи ТЗ Skania НОМЕР_4, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 належить ТОВ «ВІП ТРАНСБУД», при здійсненні перевезення подільного вантажу (пісок річковий) відповідно до ТТН №311393 від 08.08.2025р. відмовився від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю, чим порушив ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», ч.3 ст. 132-1 КУпАП.
Саме за такого обвинувачення Камінську визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 ч.3 КУпАП.
Проте ст. 132-1 ч. 3 КУпАП не містить посилання на те, що відповідальність за ухилення або відмову від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу покладається на керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.
Разом з тим, відповідно до статей 14-3 та 279-5 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, які зафіксовані в автоматичному режимі (через WIM-комплекси), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. 
Проте в даному випадку мало місце не автоматичне фіксація правопорушення технічними засобами, а рейдова перевірка інспекторами Укртрансбезпеки безпосередньо на дорозі, тобто очна фіксація правопорушення, де інспекторами складалися акти та протоколи безпосередньо за участю водія. У разі очної перевірки на дорозі суб`єктом відповідальності за дії, пов`язані з відмовою чи ухиленням від контролю, є безпосередньо водій транспортного засобу (що й стало підставою для складання протоколу за ст. 188-57 КУпАП щодо ОСОБА_2 ). Автоматичне перекладання вини на фізичну особу-власника за умови очної перевірки та відсутності автоматичної фіксації WIM-системою є незаконним і суперечить вимогам ст. 14-3 КУпАП.
На це ж вказує і той факт, що Камінській поставлено в вину саме відмова водія від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю, а не ухилення від проходження такого контролю (див. додатково акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю).
До того ж, постановою судді Дарницького районного суду м. Києва Моніна І.В. від 27.08.2025 р. водія ТЗ Skania НОМЕР_4 ОСОБА_2 , за обставин відмови від виконання вимоги посадової особи, яка забезпечує реалізацію державної політики з безпеки на транспорті та відмови від супроводу до найближчого пункту ТВС, що мало місце 08.08.2025 року 05-15 год., було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, ст. 188-57 КУпАП (Невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті) та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю, а провадження у справі закрите.
Не могли бути порушені ані позивачкою ані водієм ОСОБА_2 і вимоги ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки цією нормою закону визначено лише система органів державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту.
Зважає суд і на те, що оскаржувана постанова винесена без належного повідомлення позивачки про розгляд справи, чим порушені її права на захист передбачені ст. 268 КУпАП.
З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 не вчинювала інкриміноване їй правопорушення, а відтак оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, а справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю, за відсутністю події адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати (судовий збір у розмірі 1331,20 грн.) підлягають стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, статтями 245, 251, 268, 280, 289 КУпАП, суд 

ухвалив:
Поновити ОСОБА_1 строк на подання позову.
Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального підрозділу Управління Державного нагляду (контролю) у Київській області та у м. Києві про скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову № 001871 від 02 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132 ч.3 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 ч.3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (за відсутністю події адміністративного правопорушення).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, Код ЄДРПОУ: 39816845) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (складення) відповідно до вимог ст. 286 КАС України.

Головуючий Сенько М.Ф.