Справа №461/5721/26
Провадження №3/461/2211/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2026 року м.Львів
Суддя Галицького районного суду м.Львова Кротова О.Б., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Літвінової Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Дніпропетровської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 05.01.2023, органом 1240,
за ч.6 ст.481 Митного кодексу України,-
в с т а н о в и в :
11.07.2026 в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці у напрямку виїзд з України заїхав транспортний засіб марки “CITROEN C4 PICASSO”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 (країна реєстрації - Чехія), під керуванням громадянки України ОСОБА_2 (пасп. GE794512). Шляхом здійснення запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби, встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 (пасп. НОМЕР_4 ) ввезла на митну територію України 11.04.2026 через пункт пропуску «КРАКІВЕЦЬ» митного поста «КРАКОВЕЦЬ» Львівської митниці транспортний засіб марки «CITROEN C4 PICASSO» реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 (країна реєстрації - Польща) в режимі “Тимчасове ввезення до 60 днів” на підставі зобов`язання про зворотне вивезення на термін до 09.06.2026. 09.07.2026 громадянка звернулась з заявою до Львівської митниці щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу “CITROEN C4 PICASSO” реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща), яке було зареєстровано за № 24174/10-17.1 від 09.04.2026, в якому було зазначено, вона не може вчасно вивезти автомобіль у зв`язку з тим, що автомобіль вийшов з ладу. Жодних підтверджуючих викладених в заяві обставин долучено не було. На зазначену заяву Львівською митницею було надана відповідь за №7.4-3/17.1/10/18292 від 09.07.2026, якою було рекомендовано направити повторне звернення та долучити до нього реєстраційні документи на транспортний засіб, паспорт та документи які б підтверджували факт та тривалість обставин, що обумовлювали неможливість вивезення транспортного засобу у строк встановлений статтею 380 МКУ. Громадянка ОСОБА_1 повторно в митні органи України не зверталась з приводу неможливості вивезення транспортного засобу. Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 (пасп. НОМЕР_4 ) станом на 11.07.2026 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування “CITROEN C4 PICASSO” реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща) на митну територію України більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України. 
До судового засідання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокат Літвінова Т.В. через систему Електронний Суд подала заперечення на протокол про порушення митних правил №1119/UA209000/2026 від 11.07.2026, де, не погоджуючись із висновками митного органу про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 стю481 Митного кодексу України, зазначила наступне. ОСОБА_1 09.07.2026 відповідно до вимог ст.192 Митного кодексу України, особисто через електронну пошту звернулася до Львівської митниці у визначені строки тимчасового ввезення з повідомленням про обставини події, а саме із заявою про продовження строку тимчасового ввезення автомобіля, так як автомобіль вийшов з ладу, у зв`язку з чим порушено ці строки. Представники Львівської Митниці проігнорували звернення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та надали відповідь, у якій рекомендували повторно звернутися із документами, що підтверджують факт та тривалість обставин, які обумовили неможливість вивезення автомобіля. Тобто, на момент складання протоколу Львівській Митниці було достовірно відомо про наявність обставин, на які посилалася ОСОБА_1 , та які мають суттєве значення. Проте, ОСОБА_1 не отримала вказану відповідь митниці, так як переключила всі повідомлення на іншу електронну адресу, зареєстровану на її ім`я. Таким чином, після виникнення технічної несправності ОСОБА_1 : не приховала транспортний засіб, не уникала контакту з митницею, не намагалася приховати факт перебування автомобіля в Україні, самостійно звернулася до митного органу, повідомила про обставини, які перешкоджали своєчасному вивезенню автомобіля. Ця поведінка є несумісною з висновком про свідоме ухилення від виконання митного обов`язку. Зазначена обставина підтверджується документами щодо технічного стану автомобіля та його ремонту, які подаються суду. Це має істотне значення, оскільки після виникнення технічної несправності автомобіль фактично не міг бути використаний для виїзду за межі митної території України без проведення відповідного ремонту. У протоколі № 1119/UA209000/2026 від 11.07.2026 Львівська митниця фактично визнає, що відповідно до ст. 380 МК України строк може продовжуватися з урахуванням: обставин непереборної сили; особистих обставин громадянина, за умови їх документального підтвердження. Це прямо передбачено ч.1 ст.380 МК України. Зокрема, ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з громадянином України ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 25.06.2022. Згідно EМД ОСОБА_1 прибула до України 11 квітня 2026 року без візи, на 90 днів. Також, ОСОБА_1 перебувала на консульському обліку в Посольстві України в Польщі, що підтверджується штампом в паспорті. ОСОБА_1 приїхала в Україну разом із чоловіком ОСОБА_3 , який має інвалідність І групи; має статус учасника бойових дій та у період з 05.06.2026 по 08.07.2026 хворів, що підтверджується медичною довідкою №257 від 08.07.2026, згідно якої він перебував на лікуванні за направленням Криворізької МЛ №2 у період з 05 червня по 08 липня включно, тому потребував допомоги та фактичної участі дружини у вирішенні питань, пов`язаних із його станом здоров`я. Таким чином, зазначені обставини не можуть оцінюватися як звичайне бажання особи продовжити перебування в Україні. Йдеться про об`єктивні особисті обставини, які безпосередньо впливали на можливість особи своєчасно виконати обов`язок щодо вивезення транспортного засобу. Тобто, існували особисті обставини, які передбачають можливість продовження строку перебування автомобіля поза строками саме через особисті обставини громадянина, Особа не заперечує факту перебування транспортного засобу на митній території України після закінчення первісно визначеного строку, однак категорично заперечує наявність у її діях винного порушення митних правил. З огляду на наведене, наявність формального перевищення строку не свідчить автоматично про наявність складу адміністративного правопорушення, оскільки підлягає встановленню вина особи та причинно-наслідковий зв`язок між її діями і невивезенням автомобіля. Вважає, що за таких обставин відсутні достатні підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 винного порушення митних правил, а тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 вину вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України заперечила. Пояснила, що придбала вказаний автомобіль для власного користування для потреб сім`ї, оскільки її чоловік являється особою із інвалідністю І групи, є учасником бойових дій, звільнений за станом здоров`я у зв`язку із отриманням травми черевної порожнини, а тому позбавлений можливості користуватися громадським транспортом. Зазначила, що сама вона транспортним засобом не керує, посвідчення водія не отримувала. Автомобіль був ввезений на територію України під керуванням чоловіка, втім митне оформлення відбулося на її ім`я. Визнала факт того, що нею порушено строки вивезення автомобіля, втім для цього є поважні, на її думку, причини. По-перше, вона здійснює постійний догляд за чоловіком, який проходить лікування, що потребує її постійної присутності, а по-друге, автомобіль вийшов із ладу 08.06.2026, у зв`язку із чим перебував на ремонті. Про неможливість вивезення автомобіля в строки вона орган митної служби повідомляла.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокат Літвінова Т.В. підтримала позицію, наведену у поданих письмових запереченнях, просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
Представник Львівської митниці в судовому засіданні надав пояснення про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та просив накласти стягнення в межах санкції статті.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її зазисника, представника Львівської митниці Держмитслужби України, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).
Частиною 6 статті 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі від восьми до дванадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Згідно положень ч.1 ст.108 МК України, строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.
Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
Статтею 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України. Відповідно до ч.1 ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, підтверджується:
- протоколом про порушення митних правил №1119/UA20900/2026 від 11.07.2026, складеного у присутності ОСОБА_1 ; 
- витягом з АСМО «Інспектор», згідно якого встановлено, що 11.04.2026 о 14:30:18 ОСОБА_4 ввезла на митну територію України транспортний засіб марки “CITROEN C4 PICASSO” реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 (країна реєстрації - Чехія), смугою руху «Зелений коридор» з метою особистого користування в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів»;
- митною декларацією ОСОБА_1 , в якій остання зобов`язалася до 09.06.2026 вивезти за межі митної території України транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 (країна реєстрації Чехія), ввезений нею в Україну тимчасово;
- довідкою про орієнтовну попередню вартість товару за протоколом про ПМП №1119/UA209000/2026, згідно якої вартість легкового транспортного засібу марки «CITROEN C4 PICASSO», з реєстраційним номером НОМЕР_6 , VIN- НОМЕР_3 , країна реєстрації - Польща, тип двигуна дизельний, об?ємом 1560 сm3, 2007 року випуску, становить 76744,85грн;
- заявою ОСОБА_1 від 09.07.2026, в якій вона просить продовжити строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки CITROEN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був ввезений 11.04.2026;
- відповіддю Львівської митниці №7.4-3/17.1/10/18292 від 09.07.2026;
- доповідною запискою.
Водночас, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ч.6 ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як і не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу.
При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , суддя виходить з наступного.
Згідно письмових пояснень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що остання не змогла вчасно здійснити вивезення автомобіля за межі митної території України у зв`язку з складними життєвими обставини: по-перше, вона здійснює постійний догляд за чоловіком, який має статус учасника бойових дій, є особою з інвалідністю І групи, перебував на амбулаторному лікуванні у період з 05.06.2026 по 08.07.2026, по-друге, автомобіль був технічно несправним, у зв`язку із чим перебував на ремонті.
Так, відповідно до долученої до матеріалів справи копії актового запису про шлюб, ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_1 , що підтверджуєть свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 25.06.2022.
ОСОБА_3 згідно посвідчення серії НОМЕР_7 , виданого 29.01.2025, є особою з інвалідністю І-Б групи. 
Також ОСОБА_3 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_8 .
Як вбачається із долученої до матеріалів справи медичної довідки №257 від 08.07.2026, ОСОБА_3 у період з 05.06.2026 по 08.07.2026 хворів, у зв`язку із чим перебував на лікуванні за направленням Криворізької МЛ №2.
Окрім цього, як вбачається із долученого до матеріалів справи замовлення-наряду №210 від 09.07.2026, автомобіль марки Сітроен, VIN-код № НОМЕР_3 , рік випуску: 24.07.2007, 08.06.2026 був принятий на ремонт ФОП « ОСОБА_5 », причина звернення: не заводиться, оберти втрачає, глухне. Перебував на ремонті до 09.07.2026.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положення ст.22 КУпАП регламентують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Отже, аналіз наведених положень та тлумачення визначення адміністративного стягнення вказує на те, що стягнення - це захід адекватної реакції держави на вчинення фізичною чи юридичною особою адміністративних деліктів із акцентом як на майнові (фінансові) обмеження прав, правомочностей, так й вплив на саму особу, її психіку та поведінку. Крім того, адміністративне стягнення - це засіб примусу, що застосовується від імені держави до суб`єктів адміністративного проступку, визначених винними у вчиненні такого проступку.
Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності, на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.
Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».
Суддя, вирішуючи питання відповідальності ОСОБА_1 враховує, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, така заміжня, здійснює догляд за чоловіком, який являється учасником бойових дій, має присвоєну І групу інвалідності, незадовільний стан здоров`я, а також скрутне матеріальне становище особи.
Враховуючи наведені положення, доводи та мотиви, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність даних про істотну шкоду та тяжкі наслідки від вчиненого, суддя приходить до переконання та висновку про те, що у даній конкретній справі до особи можливо застосувати положення ст.22 КУпАП.
Згідно ч.1 ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.
Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Приймаючи до уваги наведене вище, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь її вини, наслідки правопорушення, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.
Керуючись ст.ст.22, 36, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст.522, 527, 528 МК України, суддя, -
п о с т а н о в и в :
звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України - закрити.
Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя          Ольга КРОТОВА