СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2026 року Справа № 480/1603/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/1603/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6,м. Херсон,73005), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 13 лютого 2026 року № 182950012443 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію з 04.12.2025 за віком відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції яка була чинна до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-УШ, п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із урахуванням періоду роботи з 12.01.2004 по 28.04.2021 до спеціального пільгового стажу за Списком №2. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає в Сумській області. 04.02.2026 вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
За принципом екстериторіальності заяву позивачки розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яке рішенням від 13.02.2026 №182950012443 відмовило у призначенні пенсії, пославшись на недосягнення позивачкою 55-річного віку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У позовній заяві зазначено, що пенсійним органом визначено страховий стаж позивачки тривалістю 29 років 1 місяць 10 днів та пільговий стаж за Списком №2 тривалістю 16 років 19 днів. Водночас при розгляді заяви відповідач не врахував довідку Відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» від 05.04.2024 №04-14/781 щодо періоду роботи з 12.01.2004 по 28.04.2021, посилаючись на неправильне зазначення у ній розділу та підрозділу Списку №2, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та від 24.06.2016 №461.
Позивачка вважає, що формальна неточність в уточнюючій довідці не спростовує факту її роботи у шкідливих і важких умовах праці, який підтверджується трудовою книжкою, архівними документами, уточнюючими довідками та матеріалами атестації робочих місць. Крім того, вона зазначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до змін, внесених Законом №213-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, за яким необхідний для неї пенсійний вік становить 50 років.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Копію ухвали про відкриття провадження доставлено до електронного кабінету відповідача 13.03.2026 через систему «Електронний суд».
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 їй виповнилося 50 років. 04.02.2026 позивачка звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності заяву розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Рішенням від 13.02.2026 №182950012443 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відмовило позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В оскаржуваному рішенні зазначено, що на дату звернення позивачка не досягла 55-річного віку.
У цьому ж рішенні пенсійним органом визначено страховий стаж позивачки тривалістю 29 років 1 місяць 10 днів та пільговий стаж за Списком №2 тривалістю 16 років 19 днів. Отже, навіть виходячи з розрахунку самого відповідача, страховий стаж позивачки перевищує 20 років, а пільговий стаж за Списком №2 - 10 років.
Форма РС-право, що міститься у матеріалах пенсійної справи, також свідчить про зарахування значної кількості періодів роботи позивачки за Списком №2, починаючи з 2004 року. Загальний страховий стаж з урахуванням перетину періодів визначено тривалістю 29 років 1 місяць 10 днів.
Водночас відповідач зазначив, що не прийняв до пільгового стажу період роботи з 12.01.2004 по 28.04.2021 за уточнюючою довідкою Відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» від 05.04.2024 №04-14/781, оскільки у довідці, на думку пенсійного органу, неправильно зазначено розділ та підрозділ Списку №2.
З наданої до матеріалів справи довідки від 05.04.2024 №04-14/781 вбачається, що вона містить відомості про роботу позивачки повний робочий день у відповідному виробництві, період роботи, професію (посаду), характер виконуваних робіт, посилання на Список №2 та нормативні акти, а також перелік первинних документів і наказів про результати атестації робочих місць, на підставі яких її видано.
До матеріалів справи також долучені архівні довідки про організаційні перетворення шахти, відомості про конкретні періоди та характер роботи позивачки, а також переліки робочих місць, професій і посад за результатами атестацій робочих місць у різні роки. Надані переліки відносять відповідні роботи з вибірки породи та контролю виробничих процесів до робіт, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.
Окремо в оскаржуваному рішенні наведені зауваження щодо незарахування до страхового стажу окремих періодів отримання допомоги по безробіттю та періодів, за які у Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків. Самостійних позовних вимог щодо зарахування цих періодів до страхового стажу позивачка не заявляла. Крім того, визначений відповідачем страховий стаж 29 років 1 місяць 10 днів є достатнім для вирішення питання про право позивачки на пенсію за пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII. Тому правомірність незарахування зазначених періодів до страхового стажу не є предметом судової перевірки у цій справі.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення у спірній частині регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом №213-VIII, який набрав чинності 01.04.2015, віковий ценз для жінок, які працювали на роботах за Списком №2, було підвищено з 50 до 55 років із запровадженням поетапного збільшення відповідного показника.
У подальшому Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII Закон №1058-IV доповнено статтею 114. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 призначається після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема положення статті 13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Пунктом 3 резолютивної частини цього Рішення визначено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у зазначеній нормі.
Таким чином, у правовому регулюванні виникла колізія між пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII у редакції до змін 2015 року, який передбачає для жінок пенсійний вік 50 років, та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, який визначає пенсійний вік 55 років.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20, розглядаючи спір щодо пенсії за віком на пільгових умовах, дійшла висновку про необхідність застосування до осіб, які працювали на відповідних роботах до 01.04.2015, положень Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 як більш сприятливого для особи правового регулювання.
Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивачка має пільговий стаж за Списком №2, набутий у тому числі до 01.04.2015. Зокрема, форма РС-право містить періоди роботи за Списком №2 починаючи з 2004 року. Отже, позивачка належить до кола осіб, на яких поширюється порядок застосування статті 13 Закону №1788-XII, визначений пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020.
На дату звернення із заявою 04.02.2026 позивачці виповнилося 50 років. Визначений пенсійним органом страховий стаж становив 29 років 1 місяць 10 днів, а пільговий стаж за Списком №2 - 16 років 19 днів. Тобто позивачка одночасно відповідала всім умовам пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII: досягла 50-річного віку, мала понад 20 років загального стажу та понад 10 років стажу роботи за Списком №2.
За таких обставин посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на необхідність досягнення позивачкою 55-річного віку суперечить правовому регулюванню спірних правовідносин з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 та не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.
Щодо неврахування довідки від 05.04.2024 №04-14/781 та періоду роботи з 12.01.2004 по 28.04.2021 суд зазначає наступне.
Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці мають бути зазначені періоди роботи, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається відповідний період, та первинні документи, на підставі яких видана довідка.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, передбачено, що при визначенні права на пенсію застосовуються Списки, чинні в період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями за умови підтвердження документами відповідних умов праці та результатами атестації робочих місць після 21.08.1992.
Як убачається з довідки від 05.04.2024 №04-14/781, вона містить усі основні відомості, що дають можливість перевірити пільговий характер роботи позивачки: період роботи, відомості про зайнятість повний робочий день, професію (посаду), характер виконуваних робіт, посилання на Список №2 та первинні документи. Недолік довідки, на який послався відповідач, стосується нормативного позначення розділу та підрозділу Списку №2.
Однак такий формальний недолік сам по собі не спростовує фактичного виконання позивачкою робіт у шкідливих і важких умовах праці. Матеріали справи містять трудову книжку, архівні відомості та переліки робочих місць, професій і посад, затверджені за результатами атестацій, які підтверджують пільговий характер відповідних робіт. У разі сумніву в правильності оформлення уточнюючої довідки орган Пенсійного фонду не позбавлений повноважень перевірити обґрунтованість її видачі та відомості первинних документів, на які в ній зроблено посилання.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово звертав увагу, що формальні неточності в документах не можуть бути самостійною підставою для позбавлення особи права на пенсійне забезпечення, якщо фактичний характер роботи та її виконання у відповідних умовах підтверджуються сукупністю належних доказів.
Разом із тим суд враховує, що за формою РС-право пенсійним органом уже зараховано значну кількість періодів роботи позивачки у межах 2004-2021 років до пільгового стажу за Списком №2. Повторне зарахування тих самих календарних періодів призвело б до подвійного обчислення стажу, чого пенсійне законодавство не передбачає.
Тому при призначенні пенсії відповідач має врахувати підтверджені довідкою Відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» від 05.04.2024 №04-14/781, трудовою книжкою та матеріалами атестації періоди роботи за Списком №2 у межах 12.01.2004-28.04.2021, які не були враховані за даними Реєстру застрахованих осіб, не допускаючи повторного зарахування вже врахованих періодів.
Щодо способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У спірних правовідносинах пенсійним органом уже визначено вік позивачки, тривалість її страхового та пільгового стажу, а пільговий стаж за Списком №2, визнаний самим відповідачем, перевищує необхідні 10 років. Отже, після надання судом правової оцінки щодо застосовного пенсійного віку у відповідача не залишається декількох правомірних варіантів вирішення заяви. Належним та ефективним способом захисту є безпосереднє зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яке за принципом екстериторіальності розглянуло заяву та прийняло оскаржуване рішення, призначити позивачці пенсію.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивачка досягла 50-річного віку 03.12.2025, а із заявою про призначення пенсії звернулася 04.02.2026, тобто у межах трьох місяців з дня досягнення відповідного пенсійного віку. Отже, пенсія підлягає призначенню з 04.12.2025 - з дня, що настає за днем досягнення позивачкою 50-річного віку.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Встановлені обставини свідчать, що рішення від 13.02.2026 №182950012443 прийнято без урахування більш сприятливого для позивачки правового регулювання та з надмірно формальним підходом до оцінки поданих документів.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 13.02.2026 №182950012443, зобов`язання цього управління призначити ОСОБА_1 з 04.12.2025 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, а також врахувати при призначенні пенсії підтверджені періоди роботи за Списком №2 у межах 12.01.2004-28.04.2021, які ще не були враховані за даними Реєстру застрахованих осіб.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1064,96 грн. Оскільки спір виник унаслідок прийняття протиправного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, зазначена сума підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – здовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 13.02.2026 №182950012443 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 з 04.12.2025 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області при призначенні пенсії ОСОБА_1 врахувати до пільгового стажу за Списком №2 підтверджені довідкою Відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» від 05.04.2024 №04-14/781, трудовою книжкою та матеріалами атестації робочих місць періоди роботи у межах 12.01.2004-28.04.2021, які не були враховані за даними Реєстру застрахованих осіб, без повторного зарахування вже врахованих періодів.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, код ЄДРПОУ 21295057) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.М. Кунець