ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
04 серпня 2026 року
м. Харків

справа № 638/5849/26
провадження № 22-ц/818/4189/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря: Шнайдер Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові, в режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою Харківської міської ради про забезпечення позову у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Регіна», третя особа державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко Ірина Анатоліївна, про скасування рішення державного реєстратора та приведення нежитлової будівлі у стан, що існував до здійснення реконструкції,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Ворожбянова Андрія Миколайовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2026 року, постановлену під головуванням судді Заварза Т.В.,
в с т а н о в и в :
У березні 2026 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Регіна», третя особа: державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко Ірина Анатоліївна, про скасування рішення державного реєстратора та приведення нежитлової будівлі у стан, що існував до здійснення реконструкції.

Разом з позовною заявою Харківською міською радою подана заява про забезпечення позову, в якій заявник просить на час розгляду даної цивільної справи заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчинення будь-яких дій щодо відчуження об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. «А-3», загальною площею 1 117,0 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1446287363101).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2026 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна – нежитлову будівлю літ. «А-3», загальною площею 1117,0 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1446287363101) шляхом заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчинення будь-яких дій щодо відчуження цього майна.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Ворожбянов Андрій Миколайович просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на помилковість висновків суду першої інстанції та невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що всупереч вимог ст.151 ЦПК України позивачем не наведено обґрунтованих доводів необхідності забезпечення позову та не надано суду належних та допустимих доказів на їх підтвердження. Як зазначає апелянт, однією з підстав для реєстрації права власності на вказану нежитлову будівлю, була декларація про готовність об`єкта до експлуатації ХК 141192310511, виданою 19.08.2019 Інспекцією ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Окрім того, наказом Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану від 05.06.2018 №64, ТОВ «РЕГІНА» затверджені містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі літ. «А-1» під кафе з громадським туалетом по АДРЕСА_1 , пунктом 3 яких, встановлено, що об`єкт будівництва відповідає містобудівній документації на місцевому рівні. Інспекція ДАБК Департаменту територіального контролю є виконавчим органом ХМР, як і Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану, а реєстратор, який реєстрував право власності на об`єкт нерухомого майна, є працівником Департаменту реєстрації, який також є виконавчим органом ХМР, а отже, Харківська міська рада з 19.08.2019, надаючи дозвільну документацію на реконструкцію нежитлової будівлі літ. «А-1», площею 116.2 кв.м. по АДРЕСА_1 , не могла не бути обізнаною із намірами відповідача. Окрім того, копія позовної заяви направлялась ОСОБА_1 ще 25.08.2025 і вона мала змогу впродовж майже 8 місяців відчужити будівлю або іншим чином розпорядитися нею, проте, цього не зробила та не намагалася зробити. Вважає, що судом не з`ясоване питання щодо надання ХМР доказів щодо намагання ОСОБА_1 уникнути будь-яким чином можливості виконання рішення суду, а тому рішення суду у вигляді арешту будівлі, не ґрунтуються на доказах та не відповідає вимогам процесуального законодавства. Як зазначає апелянт, на даний час вказана нежитлова будівля використовується ТОВ «Барашек» та ФОП ОСОБА_2 , яким ТОВ «Регіна» передало в оренду вказані приміщення на підставі договорів оренди від 01.08.2024, з можливістю надання частини приміщень в суборенду та їм належить право користування вказаною нежитловою будівлею. А тому вважає, що вказаним арештом майна вирішені права вказаних осіб, які не є учасниками справи. 

У відзиві на апеляційну скаргу Харківська міська рада просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, судове рішення без змін, вважаючи вказаний захід забезпечення позову співмірним та адекватним та таким, що є найменш обтяжливим для відповідачки, оскільки вона зберігає право володіння та користування майном.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Судом встановлено, що 28 квітня 2026 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Регіна», третя особа державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко І.А., про скасування рішення державного реєстратора та приведення нежитлової будівлі у стан, що існував до здійснення реконструкції, предметом позову якого, є: -  скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ХК 141192310511 на об`єкт: «Реконструкція нежитлової будівлі літ. «A-1» під кафе з громадським туалетом по вул. Сумській, 35-А у м. Харкові» замовник - Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕГІНА» (код ЄДРПОУ 22694701); - визнання недійсним договору про спільну діяльність № 10/04/2018 від 10.04.2018 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіна» (код ЄДРПОУ: 22694701) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); - визнання недійсним акту прийому-передачі від 10.09.2019 за договором про спільну діяльність № 10/04/2018 від 10.08.2018 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіна» (код ЄДРПОУ: 22694701) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); - скасування рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко Ірини Анатоліївни про держану реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.09.2019 N? 48698213 на нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 1 117,0 кв.м по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); - зобов`язання ОСОБА_1 привести нежитлову будівлю літ. «Л-3» загальною площею 1 117,0 кв.м по АДРЕСА_1 у стан що існував до здійснення реконструкції, а саме до характеристик раніше існуючої нежитлової будівлі літ. «A-1» загальною площею 116,2 кв.м по АДРЕСА_1 , відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 75860 Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради.

Як на підставу вжиття заходів забезпечення позову, Харківська міська рада посилалась на те, що в провадженні суду перебуває вказана справа, у зв`язку з чим, відповідачем можуть бути здійснені дії щодо відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна з метою використання аргументів стосовного добросовісного набувача під час розгляду вищевказаного позову та ухилення від настання наслідків, у разі ухвалення рішення суду на користь позивачів.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є спірної нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .

Оскільки між сторонами існує спір щодо вищевказаного нерухомого майна, то невжиття заходів забезпечення позову, у спосіб про який просить позивач, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, зокрема, в частині приведення нежитлової будівлі літ. «Л-3» загальною площею 1 117,0 кв.м по АДРЕСА_1 у стан, що існував до здійснення реконструкції. Без встановлення обмежень на час розгляду справи, відповідач може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд у будь-який час. Вчинення таких дій з нерухомим майном до закінчення судового розгляду призведе до необхідності зміни позовних вимог або звернення з іншими позовними вимогами до інших осіб.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Таким чином, обраний судом вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки обмежується лише можливість його відчуження. При цьому, вказаний захід забезпечення позову, є найменш обтяжливим для відповідачки, оскільки вона зберігає право володіння та користування майном.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення прав інших осіб, у користування яких знаходиться спірне майно, є безпідставним, оскільки обмеження права користування вказаним майном судом не застосовано.

З урахуванням наведених позивачем причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, і обґрунтування необхідності їх вжиття, співмірності заходу забезпечення позову заявленим вимогам, висновок суду про задоволення заяви про забезпечення позову, в частині накладення арешту, відповідає вимогам закону.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Ворожбянова Андрія Миколайовича – залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2026 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий:  О.В. Маміна

Судді:    Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова