Справа № 375/1469/26
Провадження №  2/375/1151/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Банах-Кокус О.В.,
за участю секретаря судових засідань Киричок І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2026 року позивач, в особі свого представника Грибанова Д.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 вересня 2025 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ «МІЛОАН») та відповідачем ОСОБА_1  укладено кредитний договір № 103728161.
Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.
Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Згідно з п. 1.1. Кредитного договору, к редит вважається наданим вденьперерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору.
Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
24 квітня 2026 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення богів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 24042026, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №2 до Договору факторингу № 24042026 від 24 квітня 2026 року ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 28175,48 грн, з них: 9960,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 6555,48 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6660,00 грн - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 5000,00 грн сума заборгованості за неустойкою (пенею, штрафами).
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 квітня 2026 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.
Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Банах-Кокус О.В. 
Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 26 червня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні. 
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
В прохальній частині позову представник позивача просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали за зареєстрованим місцем її проживання, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу частини 8 статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За змістом частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підстав істатті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи.
Встановлені судом фактичні обставини справи
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12 вересня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 103728161, (далі - договір № 103728161) підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 476904.
Відповідно до умов договору № 103728161 позичальнику надається кредит на наступних умовах:
сума кредиту: 10000,00 грн (п. 1.2. договору);
строк, на який надається кредит - 360 днів, з 12 вересня 2025 року (п. 1.3. договору);
остаточний термін повернення (виплати) кредиту 7 вересня 2026 року (п. 1.4. договору);
загальні витрати за кредитом складають 35373,20 грн (п. 1.5. договору);
комісія за надання кредиту: 2250,00 грн, за ставкою 22,5 відсотків від суми кредиту (п. 1.5.1. договору);
комісія за обслуговування кредиту: 16280,00 грн, за ставкою 7,4 відсотів від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового переіоду, за попередній розрахунковий період, що встановлені Графіком платежів (п. 1.5.2. договору);
процентна ставка протягом першого розрахункового періоду: 90 відсотків річних (п. 1.5.3. договору);
процентна ставка за користуванням кредиту протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 180 відсотків річних.
Відповідно до пункту 2.1. вказаного Договору кошти кредиту надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Згідно із пунктом 4.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно з графіку платежів) та / або сплати процентів за його користування та / або комісій та / або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1000,00 грн за кожен випадок порушення ( невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначенні графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежів триває більше ніж 2 днів.
На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачем за договором про споживчий кредит № 103728161 від 12 вересня 2025 року позивачем надано платіжне доручення № 109205814 від 12 вересня 2025 року, де вказано: отримувач ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ), рах. № НОМЕР_1 , сума 10000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 103728161.
24 квітня 2026 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 24042026.
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 24042026 від 24 квітня 2026 року, акту прийому-передачі реєстру боржників № 2 від 24 квітня 2026 року до Договору факторингу № 24042026 від 24 квітня 2026 року та платіжної інструкції № 85 від 28 квітня 2026 року, ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 28175,48 грн.
З розрахунку заборгованості вбачається, що:
12 жовтня 2025 року відповідачем частково сплачено сума боргу, а саме сплачено проценти по кредиту у сумі 739,80 грн, комісії за надання кредиту 2250,00 грн;
27 жовтня 2025 року відповідачем сплачено тіло кредиту у розмірі 10,00 грн, комісії за обслуговування кредиту в сумі 740,00 грн, процентів по кредиту в сумі 739,80 грн;
11 листопада 2025 року відповідачем сплачено комісії за обслуговування кредиту в сумі 740,00 грн, процентів по кредиту в сумі 739,05 грн, тіло кредиту у сумі 10,00 грн.
26 листопада 2025 року відповідачем сплачено проценти по кредиту у сумі 738,30 грн, комісії за обслуговування кредиту в сумі 740,00 грн, тіло кредиту у сумі 10,00 грн.
11 грудня 2025 року відповідачем сплачено комісії за обслуговування кредиту в сумі 740,00 грн, процентів по кредиту в сумі 737,55 грн, тіло кредиту у сумі 10,00 грн.
Доказів повного погашення кредитної заборгованості по кредитному договору матеріали справи не містять.
Оскільки відповідач не погасив кредитну заборгованість, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частинами 1, 2, 3, 4 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно із частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із частиною 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно із частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Частино 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно із частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Судом встановлено, що 12 вересня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір № 103728161.
24 квітня 2026 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 24042026, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача, як боржника за кредитним договором.
Оскільки відповідач не виконав умови договору та в установлені строки не здійснив погашення кредиту, то вимога про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 9960,00 грн та процентів за користування кредитом у сумі 6555,48 грн підлягає задоволенню.
Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредиту
Суд звертає увагу на те, що є нікчемним встановлення графіком щомісячних платежів за кредитним договором щомісячної плати за обслуговування кредиту з огляду на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 496/3134/10 від 13 липня 2022 року, за якими положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
Враховуючи позицію Верховного суду, суд приходить до висновку, що пункт 1.5.2 Договору, яким встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості, що нараховується за ставкою 7,40 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), яка сплачується згідно графіку платежів, є нікчемним.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги та стягнення з відповідача заборгованості за додатковою комісією за обслуговування кредиту у розмірі 6660,00 грн, не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення штрафних санкцій
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) сплата яких передбачена договором, нараховані позивачем під час дії в Україні воєнного стану.
Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за неустойкою у розмірі 5000,00 грн суперечать вимогам закону та задоволенню не підлягають.
Висновок суду за результатами розгляду справи
Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач частково сплатив суму боргу, а саме: погашено тіло кредиту у розмірі 40,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 3694,50 грн, комісія за надання кредиту у розмірі 2250,00 грн, комісії за обслуговування кредиту у сумі 2960,00 грн.
Враховуючи ті обставини, що суд відмовляє у задоволення вимоги щодо стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 6660,00 грн, а при розрахунку заборгованості за рахунок частини сплачених коштів відповідача у розмірі 2960,00 грн частково погашено комісії за обслуговування кредиту, то сплачені кошти відповідача у розмірі 2960,00 грн підлягають відрахуванню від загальної суми заборгованості.
Враховуючи, що позивачем надані належні та допустимі докази, які свідчать про надання кредиту відповідачу та невиконання останнім обов`язку щодо виконання умов договору про повернення кредитних коштів, та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача загальної заборгованості за кредитним договором в розмірі 13555,48 грн (9960,00 грн заборгованість за тілом кредиту + 6555,48 грн заборгованість за процентами - 2960,00 грн сплачені кошти відповідачем, які були зараховані на погашення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту).
Висновки суду щодо розподілу судових витрат
У силу приписів статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач просить стягнути із відповідача 28175,48 грн, водночас судом вирішено стягнути 13555,48 грн, що становить 48,11 %.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір».
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2662,40 грн х 48,11% = 1280,88 грн.
Керуючись статтями 2, 12,13, 76 - 81, 89, 141, 259, 263 - 265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про споживчий кредит № 103728161 від 12 вересня 2025 року в розмірі 13555 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ядесят п`ять) гривень 48 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 88 копійок.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: Київська область, Броварський район, місто Бровари, вул. Лісова, буд. 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 27 серпня 2026 року.

Суддя         О.В. Банах-Кокус