Справа № 710/525/26 Провадження № 2/710/610/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.07.2026 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Щербак О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:
ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 520276-КС-003 про надання кредиту від 13.08.2025 у сумі 149 160,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 13.08.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 520276-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
13.08.2025 позивач видав кредит відповідачці у розмірі 44000,00 гривень.
ОСОБА_1 , належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором та відповідно до розрахунку заборгованості по Договору № №520276-КС-003 за нею обліковується заборгованість яка складає 149160,00 гривень з яких: 44 000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 74 360,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами, 22000,00 гривень – заборгованість за відсотками відповідно до ст.625 ЦКУ, 8800,00 гривень - сума прострочених платежів за комісією.
Ураховуючи те, що відповідачка своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості за кредитним договором.
У позовній заяві позивач також клопотав про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, а також, заявлено клопотання про витребування доказів у АТ КБ «Приват Банк».
Ухвалою Шполянського районного суду від 06.04.2026 судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та задоволено клопотання щодо витребування доказів.
21.04.2026 відповідачкою у справі, ОСОБА_1 , подано відзив на позовну заяву в якому вказала, що позовні вимоги не визнає, оскільки немає зобов`язань перед позивачем ТОВ «Бізнес Позика». В обґрунтування своїх заперечень посилалася на те, що від її імені шахраями був отриманий кредит, тому 14.08.2025 вона подала заяву до Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області, на підставі якої 15.08.2025 було відкрите кримінальне провадження №12025250360000976 за ст.190 ч.4 КК України, на момент подання відзиву, слідчі дії у кримінальному провадженні тривають. Також, відповідачка у відзиві зазначає, що позивачем не надано доказів перерахування коштів, зазначених у позові, на її картку. Відповідачка підтверджує, що номер банківської картки, зазначений у позовній заяві, дійсно належить їй. Також, стверджує, що матеріалами справи не доведено факт укладення договору в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
20.04.2026 на виконання ухвали суду від 06.04.2026 про витребування доказів, до суду надійшла відповідь на запит від АТ КБ «ПриватБанк».
30.04.2026 до суду надійшли додаткові пояснення ( за змістом відповідь на відзив) від представника позивача, ОСОБА_2 , якими заперечує позицію відповідачки, вказану у відзиві, посилаючись на те, що сам по собі факт кримінального провадження та внесення його відомостей до ЄДРСР ніяк не може підтверджувати те, що відповідачка не укладала з ТОВ «Бізнес Позика» кредитний договір. Зазначає, що відповідачкою не надано будь-яких матеріалів кримінального провадження, з яких вбачалося б, що відкрите кримінальне провадження має відношення до предмету розгляду даної справи. На спростування доводів відповідачки щодо недоведення перерахунку коштів, вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало надавши позичальнику кошти у розмірі 44000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку вказану позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Відповідачка, в свою чергу, не надала суду виписку зі свого карткового рахунку, щоб спростувати факт перерахунку коштів. Представник відповідача в додаткових поясненнях зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить поновити строк для подання доказів та прийняти додаткові пояснення, розгляд справи просить проводити за відсутності представника позивача.
05.05.2026 до суду надійшли заперечення від відповідачки ОСОБА_1 , в яких повторно зазначила, що позовні вимоги не визнає, так як не отримувала кредитні кошти.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві та поданому клопотанні просив проводити розгляд справи без участі позивача ( представника позивача).
Відповідачка у судовому засіданні 03.06.2026 пояснила, що шахраї шляхом обману взяли на неї кредити через програму Анідекс, кошти направлялися на карту Приватбанку, а потім на карту монобанк, а потім на інші картки. Нею керували шахраї. У подальшому подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Бізнес Позика» , ідентифікаційний код 41084239, зареєстроване як юридична особа 17.01.2017, вид економічної діяльності 64,92 інші види кредитування (основний).
Відповідно до візуальної форми послідовності дій та анкети клієнта ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ « БІЗПОЗИКА» на сайті https://my.tpozyka.com, використовуючи номер телефону, ідентифікувалася в ІТС та зайшла в особистий кабінет і заповнила інформацію для надання товариством належної пропозиції, заповнила анкету із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, адреси місця реєстрації, проживання, РНОКПП, дати народження, документу, що посвідчує особу, розміру бажаного кредиту , дати отримання кредиту, електронної пошти, номеру мобільного телефону, номеру банківського рахунку/ картки для перерахування коштів.
13.08.2025  ОСОБА_1 направлено пропозицію (оферту) укласти Договір № 520276-КС-003 про надання кредиту.
13.08.2025  ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 520276-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором UA-3463.
13.08.2025 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту №520276-КС-003, відповідно умов якого строк кредиту 24 тижні, процентна ставка за кредитом 1% фіксована, загальний розмір кредиту: 44 000,00 гривень, дата повернення 28.01.2026; комісія за видачу кредиту 8800,00 грн.
Згідно з п. 2.1 Договору, кредитодавецьнадає позичальнику кредит в розмірі 44 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»
Відповідно до п. 3.1 Договору, договір укладається з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом пропозиції укласти Договір (оферти) Кредитодавцем та ї прийняття (акцептування) Позичальником. Договір укладається в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства України.
13.08.2025 відповідачкою також підписано паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та ТОВ « ПрофтГід», останнє надає послуги з переказу коштів.
На підтвердження перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 надано платіжне підтвердження ТОВ « ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, відповідно до якого ОСОБА_1 було перераховано кошти в розмірі 44 000,00 грн з призначенням платежу: Перерах. коштiв ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 зг. до кредитного дог. №520276-КС-003 від 13.08.2025 Без ПДВ 
Зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 підтверджується інформацією та випискою по рахунку, наданими на виконання ухвали суду від 06.04.2026 в частині витребування доказів, АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до яких на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , відповідно до виписки з рахунку, 13.08.2025 на рахунок ОСОБА_1 було зараховано грошові кошти у розмірі 44000,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості борг за вказаним кредитним договором станом на 10.03.2026 складає 149 160 гривень, з яких 44 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 74 360,00 грн- заборгованість за нарахованими процентами, 8 800 грн - комісія, 22 000 грн- заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ, що також підтверджується довідкою про стан заборгованості станом на 10.03.2026.
Із Витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 12025250360000976 вбачається, що 15.08.2025 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 190 КК України на підставі заяви ОСОБА_1 .. Відповідно до постанови від 15.07.2025 слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 визнано потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. 
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Позивачем надані достатні докази укладення договору із відповідачкою та зарахування на її рахунок кредитних коштів.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначила, що кредитний договір не укладала, заяву на отримання кредиту не подавала, а кредит був оформлений невстановленими особами шляхом шахрайських дій, у зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження. Крім того, відповідач посилалася на відсутність доказів перерахування їй кредитних коштів.
Суд не приймає вказані доводи до уваги з таких підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 13.08.2025 між сторонами було укладено договір про надання кредиту в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 
Факт надання позивачем кредитних коштів підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним підтвердженням про здійснення переказу грошових коштів від 13.08.2025, та випискою по рахунку, згідно з якими банківська картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я відповідача, а 13.08.2025 на вказаний рахунок було зараховано грошові кошти у сумі 44 000,00 грн.
Отже, твердження відповідача про відсутність доказів перерахування кредитних коштів спростовуються належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Посилання відповідача на те, що кредитний договір був укладений невстановленими особами внаслідок шахрайських дій, а також на наявність кримінального провадження, саме по собі не свідчить про відсутність між сторонами кредитних правовідносин та не спростовує факту отримання кредитних коштів. Сам факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і здійснення досудового розслідування не є належним доказом відсутності факту укладення кредитного договору та не підтверджує відсутності волевиявлення відповідача на його укладення, оскільки такі обставини можуть бути встановлені лише належними та допустимими доказами або відповідним судовим рішенням, що набрало законної сили.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2026 року у справі № 705/1938/25 (провадження № 61-13271св25), у якій зазначено, що самі по собі посилання позичальника на шахрайські дії третіх осіб, відкриття кримінального провадження чи здійснення досудового розслідування не є підставою для висновку про неукладеність чи недійсність електронного кредитного договору та не звільняють від виконання зобов`язань за ним, якщо кредитодавцем доведено дотримання процедури укладення електронного договору, ідентифікації позичальника та факт перерахування кредитних коштів.
Не заслуговують на увагу доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих дій та рапорт старшого о/у в ОВС ВПК в Черкаській області, оскільки зі змісту вказаних документів мова йде про карткові рахунки ОСОБА_1 , відмінні від карткового рахунку, вказаного у договорі , а саме НОМЕР_3 ..
Суд критично оцінює виписку із рахунку ОСОБА_1 , виданої АТ « УніверсалБанк», як доказ того, що договір позики з позивачем укладений шахраями. Оскільки із вказаної виписки вбачається, що 13.08.2025 на рахунок відповідачки зараховані кошти, зокрема від самої ж відповідачки, та перераховані з нього, і вказані дії по рахунку не спростовують обставин укладення договору № 520276-КС-00, як і не доводять, що такий уклала не ОСОБА_1 ..
Крім того, слід зауважити, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 , від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 , від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, спростовуються матеріалами справи, а тому не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.
Отже, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачкою повністю або частково не надано , внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої відповідачкою не спростований, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача заборгованості.
Щодо вимог про стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ у розмірі 22000,00 грн.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем з 28.08.2025 нараховувались відсотки за понадстрокове користування кредитом.
Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048цього Кодексу. У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду на обґрунтування ухвали від 29.06.2022 також послався на Рішення Конституційного Суду України від 22.06.2022 у справі № 3-188/2020(455/20), у якому останній вказав, що приписи частини другої статті 625 ЦК України, першого речення частини першої статті 1050 ЦК України та частини першої статті 1048 ЦК України регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (частина перша статті 622 цього Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі.
Таке обґрунтування Рішення Конституційного Суду України збігається з висновками Великої Палати Верховного Суду. Саме тому, що приписи частини другої статті 625 та частини першої статті 1048ЦК України регулюють різні за змістом відносини, які не є взаємовиключними, кредитор після прострочення повернення кредиту може вимагати як сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання(які нараховуються за статтею 625 ЦК України як наслідок неправомірної поведінки боржника),так і сплати кредиту та процентів за наданий кредит, нарахованих до настання строку повернення кредиту(які нараховуються застаттею 1048 ЦК України як наслідок правомірної поведінки сторін).Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 05.04.2023.
Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, в Україні уведено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався.
Договір надання коштів у кредит № 520276-КС-003 від 13.08.2025 було укладено під час дії воєнного стану, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом, як мірою відповідальності за неналежне виконання умов договору відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 22000,00  грн, тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2269,71 грн (85,25%).
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-284, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 520276-КС-003 від 13.08.2025 у розмірі 127 160,00 гривень:44 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 74 360,00 грн- заборгованість за нарахованими процентами, 8 800 грн – комісія.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у сумі 2269,71 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місце реєстрації: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, 01133, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення складене 13.07.2026.
Суддя О.В. Щербак