ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року | Справа №160/20820/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

16.07.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомити до Нацполіції про відсутність підстав для адміністративного затримання ОСОБА_1 та доставлення його до ТЦК та СП.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в його особистому кабінеті в застосунку «Резерв+» з`явилася позначка про порушення ним правил військового обліку. Позивач вважає дії ТЦК та СП протиправними, оскільки він не притягувався до адміністративної відповідальності, жодних повісток не отримував, від ВЛК не відмовлявся.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді К.І. Ремез.
Ухвалою від 17.07.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Копія ухвали від 17.07.2026 вважається врученою відповідачу у день її постановлення, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.
25.08.2026 за допомогою підсистеми "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує про те, що з інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вбачаються порушення позивачем правил військового обліку. Зокрема, відповідач зазначає, що на ім`я позивача було направлено повістку про виклик до органу військового управління на 14:00 01.06.2026 для уточнення даних.
Поштове відправлення R067174268190 повернулося на адресу відповідача з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до положень абзацу третього підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (зі змінами), військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщений. 11.06.2026 до органів поліції засобами взаємодії реєстрів сформовано звернення Е5429726 про доставку позивача до органу військового управління для складання протоколу про адміністративне правопорушення. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
11.09.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній підтримав свої позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
14.06.2026, під час оновлення застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 дізнався, що ним порушені правила військового обліку (не прибув за повісткою до ТЦК та СП). 
Дата звернення до Нацполіції 11.06.2026.
Відповідно до даних, що містяться у додатку «Резерв+» дані оновлені вчасно.
18.06.2026 представником позивача адвокатом Цівань Н.В., в інтересах позивача, направлено адвокатський запит. Вказаний запит містив прохання надати наступну інформацію:
Повідомити чи встановлено/виявлено уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-які порушення правил військового обліку зі сторони ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повідомити чи складалися (виносилися) уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-які постанови або протоколи по справі про адміністративне правопорушення за ст. 210 та або ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , якщо так, надати копії таких постанов/протоколів.
Повідомити чи надсилалися/направлялися уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-які звернення до органів Національної поліції України про доставлення або розшук відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 вчинення ним правопорушень, передбачених статтями 210. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Листом від 24 червня 2026 року №29/8/4023 Начальник Соборного районного у м. ІНФОРМАЦІЯ_4 представнику Позивача надана наступна відповідь, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 не прибув 01.06.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за викликом повісткою №7415363.
29 червня 2026 року позивач звернувся до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковнику ОСОБА_2 з заявою про виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правил військового обліку та повідомлення Національної поліції України про відсутність підстав для адміністративного затримання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлення його до ТЦК та СП.
05.07.2026 позивачем отримано відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою відмовлено у виключенні з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правил військового обліку та повідомлення Національної поліції України про відсутність підстав для адміністративного затримання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлення його до ТЦК та СП.
06.07.2025 направлено звернення Е2755717 до поліції про доставлення порушника відповідно до абз.16 п. 79 Порядку організації та проведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 30.12.2022 №1487.
Відповідачем зазначено, що направлена повістка для уточнення даних, але відповідно до даних, що містяться у реєстрі Оберіг та додатку «Резерв+» дані уточнено позивачем вчасно, та до направлення повістки змін у персональних даних позивача не відбувалося.
Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно з частинами 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки; органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. Отже відповідач є органом ведення Реєстру і належним відповідачем у цій справі.
Пунктом 20-1 частини 1 статті 7 Закону № 1951-VIII визначено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
За пунктом 2 частини 1 статті 9 Закону № 1951-VIII військовозобов`язаний має право звертатися до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру. Це свідчить, що внесення до Реєстру відомостей про особу зачіпає її права та інтереси і підлягає судовому контролю.
Частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII встановлено вичерпний перелік мети, з якою військовозобов`язаний зобов`язаний прибувати за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки: для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів. Цією ж нормою обов`язок уточнити персональні дані визначено як самостійний обов`язок, який виконується через центр надання адміністративних послуг, через електронний кабінет або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
З цього випливає, що повістка може бути оформлена лише з метою, яка входить до наведеного вичерпного переліку. Повістка № 7415363 сформована з метою уточнення персональних даних, тобто з метою, якої у вичерпному переліку частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII немає, та ще й після того, як позивач цей обов`язок виконав 12.05.2026.
Крім того, матеріали справи не містять доказів належного оповіщення позивача про виклик. За поясненнями самого відповідача повістка повернулась неврученою. Обов`язковою передумовою правомірності висновку про порушення правил військового обліку є доведений факт належного оповіщення особи. Без цього неприбуття особи не може вважатися протиправним.
Окремо суд ураховує, що з 21.05.2026 позивачу встановлено відстрочку від призову у зв`язку із бронюванням строком до 29.04.2027.
Щодо підстави внесення відомостей до Реєстру суд зазначає, що за пунктом 20-1 частини 1 статті 7 Закону № 1951-VIII такі відомості вносяться із зазначенням дати, номера та короткого змісту протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення. Жодного з цих документів у справі немає, а відповідач листом від 05.07.2026 сам підтвердив, що протокол ще тільки має бути складений.
Згідно зі статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. 
Отже саме відповідач був уповноважений встановити наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, але цього не зробив, обмежившись внесенням відомостей до Реєстру.
Відповідно до абзацу третього статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина мають прирівнюватися до доведеної невинуватості особи.
За таких обставин дії відповідача щодо внесення до Реєстру відомостей про порушення позивачем правил військового обліку є протиправними, а відповідні відомості підлягають виключенню.
Щодо вимоги про повідомлення органів Національної поліції, суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII встановлено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення громадянина у разі невиконання ним обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже закон пов`язує звернення до поліції із двома кумулятивними умовами: невиконанням обов`язків і вчиненням адміністративного правопорушення. Оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не встановлений, друга умова відсутня, а підстави для звернення до поліції відпали.
Суд також ураховує, що за статтею 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне затримання при порушенні правил військового обліку провадиться органами Національної поліції, а територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у переліку органів, уповноважених на адміністративне затримання, не названі.
Оскільки звернення № Е2755717 до органів Національної поліції відповідачем фактично направлялось, що він підтвердив у листі від 24.06.2026, а підстави для нього відсутні, відповідач зобов`язаний повідомити органи Національної поліції про відсутність таких підстав. Цей обов`язок передбачений пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.
Суд ураховує, що виключення відомостей із Реєстру та повідомлення органів Національної поліції не передбачають права відповідача діяти на власний розсуд, а тому відповідно до абзацу першого частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд зобов`язує відповідача вчинити конкретні дії, а не повторно розглянути питання.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінивши дії відповідача за наведеними критеріями, суд дійшов висновку, що вони не відповідають вимогам пунктів 1 та 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме вчинені не на підставі та не у спосіб, визначені законом, та без урахування всіх обставин, що мають значення.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1331,20 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
Зобов`язати Соборний районний у м. Дніпро територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомити органи Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання ОСОБА_1 та доставлення його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез