Справа № 344/22488/25 
Провадження № 2/344/2344/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
05 серпня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Пастернак І.А.
секретаря Устинської Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 479,67 грн., стягнення судових витрат 

В С Т А Н О В И В: 
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 479,67 грн., стягнення судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 29.01.2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», Код ЄДРПОУ 42753492 та ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 паспорт НОМЕР_2 виданий Івано-Франківським МВ УМВС, 07.10.2004, укладено Договір № 492914 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
На умовах Кредитного договору (розділу 1) Кредитодавець надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 4200,00 (чотири тисячі двісті гривень 00 копійок) грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. 
Кредит видавався строком на 26 днів, шляхом перерахування (через послуги переказу) Кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний Відповідачем, що підтверджується документом отриманим від ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». 
В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати Відповідачем зобов`язань за Кредитним договором, Відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковим договором від 26.02.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 24.03.2020 р.
Кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору.
В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач здійснив платежі на суму 1 244,88 грн., дата останнього платежу 26.02.2020 р., не виконав свої зобов`язання, що передбачені умовами Кредитного договору, як своєчасне повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором.
22 лютого 2021 року ТОВ «Лінеура Україна», код ЄДРПОУ 42753492 та ТОВ «Сіроко Фінанс», код ЄДРПОУ 42827134 уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за Договором № 492914 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.01.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 3091.
21 жовтня 2024 року, ТОВ «Сіроко Фінанс», код ЄДРПОУ 42827134, та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» Код ЄДРПОУ 42655697 уклали Договір факторингу №20241021/1, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за Договором № 492914 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.01.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 84. 
Станом на 04 грудня 2025 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 16 479,67 (шістнадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень 67 копійок) грн., а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) – 4 200,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування – 9 759,12 грн.; заборгованість за пенею та штрафами – 0,00 грн.; інфляційне збільшення – 2 520,55 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.
На підставі ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до Договору № 492914 про надання коштів у позику в тому числі і на умовах споживчого кредиту від 29.01.2020 року укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , Товариство надає Клієнту грошові кошти в розмірі 4 200,00 грн. (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. 
1.2. Позика видається строком на 26 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. 
1.3. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: 
1.3.1. Акційна процентна ставка становить 1,14 процентів від суми позики за кожен день користування позикою (416,10 процентів річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору. 
1.3.2. Стандартна процента ставка складає 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (693,50 процентів річних). 
1.3.3. У випадку прострочення Клієнтом виконання зобов`язань за Договором чи неможливості виконання зобов`язань у повному обсязі, застосовується стандартна процентна ставка, відповідно до п. 3.4., 3.5. цього Договору.
1.7. У випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін,Клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати повернення позики, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору позики, у порядку, передбаченому в Правилах. Товариство залишає за собою право відмовити Клієнту у продовженні строку користування позикою.
3.1.Сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно Графіка розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.
3.4.2. у разі прострочення виконання зобов`язань за Договором більше ніж на 3 (три) календарних дні, Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству процент за користування позикою у розмірі стандартної процентної ставки від суми позики за кожен день користування позикою, починаючи з першого дня користування позикою у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору; 3.4.3. з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості Товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, таке нарахування здійснюється до дня повернення позики, але не більше ніж до 90-го дня прострочення.
Договір підписано електронним підписом 29.01.2020 о 14:20:13 ОСОБА_1 (а.с.15-17).
У паспорті споживчого кредиту визначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти (а.с.19).
Згідно довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України №3 від 11.11.2013 року. Між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. 
Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 29.01.2020 14:22:09 на суму 4200,00 (чотири тисячі двісті гривень 00 копійок) грн, номер картки , номер транзакції в системі iPay.ua – 47470952, призначення платежу: Зарахування 4200 грн на карту НОМЕР_3 (а.с.37).
У додатку №1 до договору про надання коштів у позику, в тому числі й а умовах фінансового кредиту №492914 від 29.01.2020 року визначено графік платежів (а.с.18).
26.02.2020 року між сторонами укладено додатковий договір №722643 до договору №492914 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 29.01.2020 року. Відповідно до додаткового договору у зв`язку із неможливістю виконання Клієнтом зобов`язань за Договором № 492914 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 29.01.2020 року у повному обсязі та у встановлений строк, Клієнт звернувся до Товариства із проханням продовження строку користування позикою, Сторони домовились про наступне: .
11. Продовжити строк користування позикою на строк, що дорівнює установленому пунктом 1.2. Договору строку користування позикою. 
1.2. Встановити нову дату повернення позики та сплати нарахованих процентів – не пізніше 24.03.2020. 
1.3. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: • процентна ставка становить 1,60% процентів від суми позики за кожен день користування позикою (584,00 процентів річних) у межах строку повернення позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору (а.с.12).
У паспорті споживчого кредиту визначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти (а.с.13-14).
Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційне збільшення становить 2520,55 грн.(а.с.38).
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 21.02.2021 заборгованість відповідача становить 7377,72 грн., з яких 4200 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 2577,12 грн. – заборгованість за відсотками, 600,60 грн. – штрафні санкції (а.с.39-40).
14.03.2025 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» скеровано відповідачу повідомлення про перехід до них права вимоги та досудову вимогу (а.с.41-42)
22.02.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ТОВ «Сіроко Фінанс» (фактор), укладено Договір факторингу № 015-220221 відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників за зобов`язаннями, що визначені в реєстрі прав грошових вимог, погодженому сторонами за цим договором (а.с.20-22).
Платіжною інструкцією №41 від 25.05.2021, ТОВ «Сіроко Фінанс» перераховано ТОВ «Лінеура Україна» кошти на плату за договором факторингу №015-220221 від 22.02.2021 (а.с.26 зворот).
Згідно витягу з акту прийому-прийняття реєстру прав вимог №015-220221/01 від 22.02.2021 року ТОВ «Лінеура Україна» передала ТОВ «Сіроко Фінанс» право вимоги за Кредитним договором № 492914 на суму 13959,12 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4200 грн., відсотків в розмірі 9759,12 грн.(а.с.35).
21.10.2024 року між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» (клієнт) та ТОВ «Сіроко Фінанс» (фактор), укладено Договір факторингу № 20241021/1 відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти (Розмір фінансування) в розпорядження Клієнта за плату у передбачений договором спосіб, а Клієнт відступає Фактору належні йому Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги (а.с.27-30).
Платіжною інструкцією №839 від 29.10.2024, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» перераховано ТОВ «Сіроко Фінанс» кошти на плату за договором факторингу №20241021/1 від 21.10.2024 (а.с.34).
Згідно витягу з реєстру прав вимог №20241021/1 від 04.12.2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» передала ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» право вимоги за Кредитним договором № 492914 на суму 13959,12 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4200 грн., відсотків в розмірі 9759,12 грн.(а.с.36).
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.
В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.
Судом встановлено, що 22.02.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №492914 в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на суму кредиту 4200 грн., шляхом переказу їй на банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,14% знижена процентна ставка, 1,90% стандартна процентна ставка.
Відповідач отримала кредит, в подальшому розпорядилася даними коштами на власний розсуд, свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, кредитні кошти не повернула. Отже, на думку суду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту в сумі 4200 грн. підлягають до задоволення.
Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками (та прострочені відсотки) за користування кредитом в сумі 9759,12 грн., то такі на думку суду є частково обґрунтованими.
Згідно п. 1.3. Договору Строк кредиту 26 днів.
Відповідно до п. 1.7. У випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін,Клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати повернення позики, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору позики, у порядку, передбаченому в Правилах. Товариство залишає за собою право відмовити Клієнту у продовженні строку користування позикою.
26.02.2020 року між сторонами укладено додатковий договір №722643 від 26.02.2020 року, пунктом 1.2 якого встановлено нову дату повернення позики та сплати нарахованих процентів – не пізніше 24.03.2020 року.
Погоджено нову процентну ставку за користування позикою на даний період у розмірі 1,60%.
Відтак, розмір нарахованих позивачем процентів в межах строку кредиту мав би становити 3822 грн. 
29.01.2020 - 23.02.2020 26 днів х 4200 грн. х 1,90% = 2074,80 грн.
27.02.2020 -24.03.2020 26 днів х 4200 грн. х 1,60% = 1747,20 грн.
Щодо стягнення прострочених відсотків, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Сторони погодили, що згідно п. 3.4.2. Договору у разі прострочення виконання зобов`язань за Договором більше ніж на 3 (три) календарних дні, Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству процент за користування позикою у розмірі стандартної процентної ставки від суми позики за кожен день користування позикою, починаючи з першого дня користування позикою у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору; 
3.4.3. з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості Товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, таке нарахування здійснюється до дня повернення позики, але не більше ніж до 90-го дня прострочення.
Таким чином сума відсотків нарахованих на підставі ч.2 ст.625 ЦПК України становить 7182 грн. (90 днів х 4200 х1,90%).
При цьому відповідачем сплачено заборгованість за простроченими процентами у розмірі 1244,88 грн., а тому залишок заборгованості за простроченими процентами становить 5937,12 грн.
Розрахунок наведений стороною позивача перевірений судом, та є правильним, однак, як вбачається із витягу з акту прийому-прийняття реєстру прав вимог №015-220221/02 від 19.05.2021 року та витягу з реєстру прав вимог №20241021/1 від 04.12.2025 року від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Сіроко Фінанс» та надалі від ТОВ «Сіроко Фінанс» до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» перейшло право вимоги за тілом кредиту у сумі 4200 грн., та залишком заборгованості по процентам за користування у сумі 9759,12 грн., при цьому право вимоги на залишок заборгованості по простроченим процентам за користування від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Сіроко Фінанс», та надалі до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» не перейшло. 
Таким чином, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» не має права вимоги на залишок заборгованості по простроченим процентам до ОСОБА_1 .
А тому, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення прострочених відсотків слід відмовити.
Відповідно до частини 2 статі 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Як вбачається із матеріалів справи, індекс інфляції від простроченої суми нараховувався позивачем після закінчення строку кредитування, а саме з 25.03.2020 по 23.02.2022, що відповідає положенням статті 625 ЦК України та п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України з урахуванням обмежень, встановлених у зв`язку із введенням в країні воєнного стану, а відтак розмір інфляційного збільшення у сумі 2520,55 грн. підлягає стягненню з відповідача.
Відтак позов слід задоволити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 10542,55 грн., з яких 4200 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 3822 грн. – заборгованість за відсотками, 2520,55 грн. – інфляційне збільшення.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому з відповідача слід стягнути 1549,68 грн. судового збору на користь позивача (10542,55 х 2422,40 / 16479,67).
Також позивач просить стягнути з відповідача документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн., надану за відповідним договором про надання правової допомоги №211090084 від 02.12.2025 (а.с.44), актом приймання-передачі наданих послуг від 02.12.2025 року (а.с.46), свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.47), ордером серії ВС №1269270 (а.с.11), розрахунком суми судових витрат (а.с.45).
Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості, заперечення сторони відповідача, вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 1549,68 грн. а також, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.
На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-285 ЦПК України, суд,- 

В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 479,67 грн., стягнення судових витрат — задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф», ЄДРПОУ: 42655697, адреса: вул. С.Бандери, буд. 87, офіс 54, м.Львів, 79013, IBAN НОМЕР_4 в АТ «ОТП Банк» МФО банку 300528 заборгованість за Кредитним договором №492914 від 29.01.2020 року у розмірі 10 542 (десять тисяч п`ятсот сорок дві) грн. 55 коп., з яких: 4200 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 3822 грн - сума заборгованості за відсотками. 2520,55 грн. – інфляційне збільшення.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф», ЄДРПОУ: 42655697, адреса: вул. С.Бандери, буд. 87, офіс 54, м.Львів, 79013, IBAN НОМЕР_4 в АТ «ОТП Банк» МФО банку 300528, судовий збір у розмірі 1549,68 грн. та 3 000 грн. витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Довідка: повний текст рішення виготовлено 17.08.2026 року.

Суддя Пастернак І.А.