Справа № 487/1766/26 
Провадження № 3/487/481/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м. Миколаїв 
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З. М., за участю секретаря Сердюк В. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), 

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2026 року о 01 год 03 хв за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Олекси Алмазова 53 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Volkswagen Pointer д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки, зі згоди водія за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 6810 прилад ARBL 0891, результат огляду позитивний 1,34 ‰, тест № 793, з результатом ОСОБА_1 згодна, чим порушив п. 2.9.а ПДР. Від керування транспортним засобом відсторонена шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки. 
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась повторно, причину не повідомила.
Відповідно до норм статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124, 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи.
Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС.
Також слід зазначити, що якщо учасник справи надав суду телефон (хоча міг цього і не робити), зазначивши його у протоколі, то слід припустити, що учасник бажає, або принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.
З огляду на те, що ОСОБА_1 обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи саме Заводським районним судом м. Миколаєва, неодноразово повідомлялася про час і місце розгляду справи СМС-повідомленням та поштовим зв`язком, проте не отримала поштових відправлень, враховуючи приписи ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.
Відповідно до п. 2.9а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 598622 від 23.02.2026, тестом № 793, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням, відеозаписом.
Вказані докази знаходяться у взаємозв`язку, не викликають сумнівів та ніким не спростовані.
Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9а ПДР, тобто остання своїми діями скоїла правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією даної частини статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення суд враховує суспільну небезпеку вказаного правопорушення та його характер, відомості про особу порушника, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та приходить до переконання, що для досягнення мети адміністративного стягнення необхідною та достатньою мірою відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300 
ЄДРПОУ – 37992030 
Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) 
Рахунок UA438999980313010149000014001 
Код класифікації доходів бюджету 21081300.
Призначення платежу: ЕПР1 № 598622, ОСОБА_1 .

Стягнути з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783
Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001
Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Призначення платежу: справа № 487/1766/26

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП). 
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 307 КУпАП, має бути надана суду, який виніс постанову. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 308 КУпАП).
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34 000 грн.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.
У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.
Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (ст. 317-1 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя         З. М. Сухаревич