Справа №760/15863/25
2/760/6391/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Букіної О.М.,
при секретарі-Пилипенко Д.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 29 688,12 грн, суми сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.02.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 00-9636703 на суму 5 450,00 грн.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 86607.
Перед укладенням Кредитного договору відповідач зареєструвався на сайті кредитодавця та отримав доступ до Особистого кабінету. У процесі реєстрації пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, після чого ознайомився з чинною редакцією Правил надання коштів у позику, заповнив свої персональні ідентифікаційні дані, та вказав суму коштів, яку бажав отримати.
Отже, саме відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора.
Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі: 5 450,00 грн 23.02.2024 на банківську карту № НОМЕР_1 відповідача, яку відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору.
20.01.2025 між Первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9636703 від 23.02.2024 у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
Зазначений факт також підтверджується Актом прийому-передачі за Договором факторингу № 20012025-МК/Ейс від 20.01.2025.
В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 29 688,12 грн, яка складається з: 5 995,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 23 693,12 грн заборгованості за відсотками, чим порушуються права та інтереси позивача.
З урахуванням викладеного, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025 справу передано головуючому судді Букіній О.М.
24.06.2025 до суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
Ухвалою суду від 25.06.2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, Відповідачу копію позовної заяви з додатками.
У встановлений Ухвалою суду від 25.06.2025 строк Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 23.02.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 00-9636703 на суму 5 450,00 грн, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, інформаційною довідкою про результат проведення транзакцій.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений.
Відповідно до умов кредитного договору, довідки та розрахунку заборгованості первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 5 450,00 грн, на строк 360 днів, мета кредиту - на споживчі потреби, шляхом переказу грошових коштів Позичальнику, після заповнення заявки; процентна ставка - фіксована, стандартна процентна ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії.
Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 173/02 від 06.02.2025 року.
20.01.2025 між первісним кредитором ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивачем, ТОВ`ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 20012025-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-9636703 від 23.02.2024 на загальну суму 29 688,12 грн.
Зазначений факт також підтверджується Реєстром боржників до Договору факторингу № 20012025-МК/ЕЙС, Актом приймання-передачі до Договору факторингу № 20012025-МК/ЕЙС, платіжними інструкціями від 31.01.2025 № 2, від 27.01.2025 № 1.
Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 00-9636703 від 23.02.2024 становить 29 688,12 грн, яка складається з: 5 995,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 23 693,12 грн заборгованості за відсотками.
Вказане підтверджено детальним розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку за кредитним договором № 00-9636703 від 23.02.2024.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначені порядок укладення електронного договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, право вимоги за кредитним договором № 00-9636703 від 23.02.2024 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС», що підтверджується Договором факторингу № 20012025-МК/ЕЙС від 20.01.2025. Отже, саме на підставі зазначеного договору ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.
Судом встановлено, що відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання в частині погашення заборгованості за кредитом належним чином не виконала.
Сума заборгованості за Договором № 00-9636703 від 23.02.2024, що підлягає стягненню відповідно до розрахунку заборгованості, становить 29 688,12 грн, яка складається з: 5 995,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 23 693,12 грн заборгованості за відсотками.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи те, що відповідач не виконала умов кредитного договору № 00-9636703 від 23.02.2024, суд приходить до висновку про стягнення з останньої на користь позивача заборгованості в розмірі 29 688,12 грн.
Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
У позовній заяві представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду Договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 з Додатком № 1, Додаткову угоду № 36 від 07.04.2025, Акт прийому-передачі наданих послуг до договору надання правничої допомоги згідно Договору № 07/04/25-02 від 07.04.2025, довіреність Позивача, видана адвокату Тараненку А.І. 
Вартість наданої позивачу юридичної допомоги становить 7 000,00 грн.
Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат суд враховує наступне.
У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини іосновоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, положення ст.141 ЦПК України, та зважаючи на обсяг фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, ціни позову, співмірності складності справи із наданими адвокатом послугами, витраченого представником часу, суд вважає такий розмір витрат на правничу допомогу є пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи, а тому приходить до висновку про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовом у даній справі сплатив 2 422,40 грн судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 207, 526, 530, 549, 610, 633, 634, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 -83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268,270-274, 280-283 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, код ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість у розмірі 29 688,12 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, код ЄДРПОУ: 42986956) витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений 27.08.2026.
Суддя         О.М. Букіна