Справа № 357/13563/26
3/357/4233/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної у Київській області відносно
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 126 КУпАП, 

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 05.08.2026 надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статями 126 КУпАП розглядаються у п`ятнадцятиденний строк. 
Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Громадянин ОСОБА_1 з`явився в судове засідання разом із законним представником - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В судовому засіданні встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, законного представника, роз`яснено права та обов`язки.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя встановила наступне.
Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух»).
Положеннями абз. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.
Аналогічно підпунктом «а» п. 2.й Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 21.07.2026 року о 23 год 50 хв за адресою м. Біла Церква, проспект Незалежності, 40, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Honda Dio без д.н.з., не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував ніколи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1А ПДР України (протокол серії ЕПР1 № 725729 від 22.07.2026). 
До матеріалів справи долучено пояснення ОСОБА_1 від 21.07.2026, в яких останній повідомив, що 21.07.2026 близько 23 год 50 хв керуючи мопедом Honda Dio з пасажиркою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі своєї необережності допустив занос транспортного засобу, в результаті чого вони впали, після чого його друг ОСОБА_4 викликав швидку медичну допомогу. Доповнив, що у ОСОБА_3 значних тілесних ушкоджень заподіяно не було.
Також долучено пояснення ОСОБА_3 від 21.07.2026, яка повідомила, що їхала на пасажирському сидінні від торгового центру «Гермес» до вул. Леваневського в м. Біла Церква. Водій їхав до розвилки для того, щоб розвернутися та в результаті він почав гальмувати, через що вони впали, після чого вона піднялась та пішла на узбіччя. Зазначила, що претензій ні до кого не має.
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав винуватість за обставин, викладених в протоколі.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши пояснення, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Відтак з долученого до матеріалів справи відеозапису встановлено, що працівниками поліції під час вільного патрулювання було виявлено ТЗ Honda Dio, водієм якого був ОСОБА_1 з пасажиром ОСОБА_3 , було встановлено, що водій не впорався з керуванням в зв`язку зі зміною дорожньої обстановки та мокрого покриття дорожньої частини різко загальмував, в результаті чого ТЗ занесло та виникло падіння. На місці події вже були присутні працівники ШМД, які повідомили, що госпіталізовувати ОСОБА_3 не будуть, оскільки тілесні ушкодження не загрожують життю та здоров`ю потерпілій, в зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не складався, оскільки не було завдано механічних пошкоджень та матеріальних збитків. Під час перевірки документів поліцейським було встановлено відсутність посвідчення водія, ОСОБА_1 . Поліцейськими роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол за ч. 2 ст. 126 КУпАП та відсторонено від керування даним транспортним засобом.
Так, дослідженими доказами підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Так, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 відноситься до категорії А1 і передбачає можливість отримати право керування транспортним засобом з 16 років за умови наявності посвідчення водія (п. 2.13 Правил дорожнього руху). Однак ОСОБА_1 таке право не отримувалось. 
Відповідно до приписів ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Водночас у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічного або в іншій формі попросити вибачення в потерпілого; попередження, догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному чи трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, його особу, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих обставин, суддя дійшла висновку, що за вчинене адміністративне правопорушення до нього слід застосувати захід впливу у виді попередження, який буде необхідним та достатнім для його виправлення та упередження вчиненню ним нових правопорушень.
Керуючись статтями 23, 24-1, 40-1, 126, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосувати відносно нього на підставі ст. 24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя | Оксана ВОЗНЮК