Копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" серпня 2026 р. Справа № 608/1851/26
Номер провадження2/608/1056/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В. 
за участю секретаря Олійник О. С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:

У червні 2026 року ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини.
01 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір про споживчий кредит № 194596 на суму 17 722 гривень. Відповідачка, діючи свідомо та добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявила намір отримати кредитні кошти та здійснила реєстрацію на офіційному веб-сайті кредитодавця. Під час реєстрації відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті кредитодавця, пройшла процедуру встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення кредитного договору. Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом НОМЕР_1 , що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами. 
Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 17 722 гривень на банківську карту № НОМЕР_2 , що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «ФК «Кредіплюс». Таким чином, кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. 
Право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлене ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договору факторингу № 10102025 від 10.10.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог № 4 від 06.01.2026 до Договору факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 4 від 06.01.2026 до Договору факторингу 1 до позивача перейшло право вимоги до відповідача. 
Відповідачка ОСОБА_2 не виконувала умови договору належним чином, внаслідок чого утворилась загальна заборгованість в розмірі 32 103 гривень, яка складається з наступного: 16 594,72 гривень – заборгованість по тілу кредиту; 11 508,80 гривень – заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 800 гривень – заборгованість по комісії; 3 200 гривень – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Проте позивач не ставить вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах позову, тому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 903,52 гривень, а також понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 гривень. 
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 липня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (без виклику) сторін. 
Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. 
Відповідачка ОСОБА_1 заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не подала, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходили, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. 
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом встановлено, що 01.08.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит № 194596 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора 8be3b6f3, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 17 722 гривень строком на 126 днів від дати отримання кредиту на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі.
За змістом п. 1.1 договору він складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку (ів) платежів, які містять персональні умови кредитування позичальника, та загальної для всіх клієнтів кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит, що розміщена на веб-сайті кредитодавця https://finx.com.ua. Укладаючи договір, позичальник приєднується до публічної частини, приймає умови індивідуальної частини та графіку (ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) кредитного договору, шляхом підписання цієї індивідуальної частини / акцепту.
За цим договором кредитодавець зобов`язався надати на строк, визначений у п. 2.6 договору, позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п. 2.2.1 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно з п. 2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки / терміни, що визначені договором (п. 2.1 договору).
Як відомо зі змісту п. 5.1 вказаного договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця https://finx.com.ua.
Згідно з п. 5.2 договору його сторони дійшли згоди, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цієї індивідуальної частини або інформація з посиланням на неї є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (sms) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цієї індивідуальної частини / електронного повідомлення про прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепту) в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Підписанням індивідуальної частини договору / акцепту позичальник приєднується до договору в цілому, включаючи публічну частину.
За умовами п. 2.2.1 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 17 722 грн і надається не пізніше наступного дня після укладення договору в такому порядку: у розмірі 14 008,38 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит № 194596 від 01.08.2025 року, укладеним з кредитодавцем; у розмірі 3 721,62 грн на рахунок / картку позичальника № 4149-50ХХ-ХХХХ-5408 у національній валюті; у розмірі 3 584,55 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно з п. 2.5 індивідуальної частини.
У п. 2.6 договору сторони погодили, що загальний строк кредитування за договором складає 126 днів з 01.08.2025 року (дата надання кредиту) по 05.12.2026 року. Строк, на який надається кредит, встановлюється графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів, який є додатком до договору.
Відповідно до п. 2.3 договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня, наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначеного в п. 2.6 цієї індивідуальної частини та / або графіком платежів.
Денна процентна ставка складає 0,7893 % (п. 2.8 договору).
У силу п. 4.1 вищевказаного договору його сторони погодили, що у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов цього договору, кредитодавець з дотриманням вимог законодавства, має право здійснювати врегулювання простроченої заборгованості та / або стягнути заборгованість в примусовому порядку та / або відступати, передавати свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб без згоди позичальника.
На підтвердження надання ОСОБА_2 кредитних коштів до позовної заяви долучено довідку ТОВ «ФК «Кредіплюс» № 1668/09-04 від 09.04.2026 року про успішність операцій згідно з договором № 194596 від 01.08.2025 року, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», зокрема, здійснення ТОВ «ФК «Кредіплюс» переказу коштів у розмірі 14 000,38 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 .
Відповідно до картки обліку виконання договору, наданої ТОВ «ФК «Кредіплюс», заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 194596 від 01.08.2025 року станом на 05.12.2025 року складала 32 103,52 грн, з яких: 16 594,72 грн тіло кредиту, 11 508,80 грн відсотки, 3 200 грн пеня, 800 грн комісія.
Як видно зі змісту цієї картки ОСОБА_2 18.08.2025 року здійснила платіж на повернення кредиту в сумі 3 513,94 грн.
10.10.2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» (клієнт) і позивачем ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) було укладено договір факторингу № 1012025, відповідно до п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
В п. 4.1 цього договору факторингу його сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог та акту приймання-передачі реєстру за формою, встановленою у відповідних додатках.
На підтвердження відступлення позивачу права вимоги за кредитним договором № 194596 від 01.08.2025 року до позовної заяви долучено Реєстр прав вимоги № 4 від 06.01.2026, Акт прийому-передачі Реєстру прав вимог № 4 від 06.01.2026 року, а також платіжну інструкцію в національній валюті.
Зі змісту вищевказаного реєстру прав вимог відомо, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 194596 від 01.08.2025 року на загальну суму 32 103,52 грн, з яких 16 594,72 грн заборгованість за тілом кредиту, 11 508,80 грн заборгованість за відсотками, 800 грн заборгованість за комісією, 3 200 грн пеня, штрафи. Також вказаний розмір заборгованості підтверджується випискою з особового рахунка відповідачки. 
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
У силу ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, що закріплений у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд встановив, що ОСОБА_1 01.08.2025 року уклала з ТОВ «ФК «Кредіплюс» (первісний кредитор) кредитний договір № 194596, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача ТОВ «Юніт Капітал». За умовами вказаного кредитного договору відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 17 722 грн на умовах строковості, платності та зворотності. Однак, отримавши кредит, відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого в неї виникла заборгованість.
Водночас, визначаючись із розміром заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал», суд звертає увагу, що позивачем заявлена заборгованість зі сплати комісії в розмірі 800 грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості, до прикладу, може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць (постанова Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19).
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.У постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Суд бере до уваги наведену позицію Верховного Суду та зазначає, що у кредитному договорі № 170315 від 05.02.2025 обумовлено нарахування позивачем комісії, однак договір не містить конкретного деталізованого переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту та обґрунтовано б давали можливість отримувати кредитором додаткову оплату. Суд констатує, що з урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
На підставі наведеного, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією у розмірі 800 грн.
Оскільки доказів належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості ОСОБА_1 підтверджується долученими до матеріалів справи розрахунком, який відповідачкою не спростовано, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 194596 від 01.08.2025 року в розмірі 28 103,52 грн, з яких 16 594,72 грн заборгованість за тілом кредиту, 11 508,80 грн заборгованість за відсотками.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що передбачено ч. 6 ст. 137 ЦПК України.
Судом встановлено, що до позовної заяви, серед іншого, долучено копію договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року, укладеного між Адвокатським бюро «Тимошенко та Партнери» і ТОВ «Юніт Капітал» (клієнт), відповідно до якого клієнт доручив, а Адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
Зі змісту п. п. 3.3, 3.6 та 3.8 вказаного договору про надання правничої допомоги відомо, що його сторони погодили сплату гонорару клієнтом у разі досягнення мети представництва.
В постанові від 31.07.2024 року в справі № 295/7967/23 Верховний Суд звернув увагу на те, що згідно з вимогами частини восьмоїстатті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом вказаних вимог закону розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги в разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена.
До вищевказаного договору про надання правничої допомоги також долучено протокол погодження вартості послуг (додаток № 1) з визначенням вартості надання правничої допомоги.
Згідно з додатковою угодою № 25771526313 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року сторони цього договору погодили, що клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором № 194596 від 01.08.2025 року.
Окрім того, з метою представлення інтересів довірителя ТОВ «Юніт Капітал» уповноважило адвоката Кукса К. О. вчиняти дії від імені товариства, серед яких: бути представником ТОВ «Юніт Капітал» в будь-яких державних та недержавних органах, організаціях, установах, підприємствах, в тому числі в судових установах, що підтверджується долученою до вищевказаного позову довіреністю.
Відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2025 року, Адвокатське бюро «Тимошенко та партнери» і ТОВ «Юніт Капітал» засвідчили, що виконавець надав, а клієнт отримав послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 194596 від 01.08.2025 року; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника. Загальна вартість послуг становить 7000 грн.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати понесені на правову допомогу слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги судом задоволено частково, що становить 97,23 % (28 103,52 х 100 : 28 903,52), а тому з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 2 588,65 гривень (2 662,40 х 97,23 : 100) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 806,10 гривень (7 000 х 97,23 : 100).
На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 133, 137, 141, 263-268, 274 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № 194596 від 01 серпня 2025 року в розмірі 28 103 (двадцять вісім тисяч сто три) гривні 52 копійки, з яких: 16 594 (шістнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 72 копійки – заборгованість за тілом кредиту; 11 508 (одинадцять тисяч п`ятсот вісім) гривень 80 копійок – заборгованість за відсотками, а також 2 588 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 65 копійок сплаченого судового збору та 6 806 (шість тисяч вісімсот шість) гривень 10 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: /підпис/
Згідно з оригіналом
Рішення набрало законної сили «___» ________________ 2026 року.
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1851/26, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець