Справа № 301/2006/26
2/301/1457/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" вересня 2026 р. м. Іршава 

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №56271 від 21.05.2019 року в сумі 11457 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 було укладено з ТОВ «Займер» Кредитний договір №56271 (далі – Кредитний договір).
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.
11 березня 2020 року у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з ТОВ «Займер» на ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу. Відповідачку було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні.
Кредитор належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачці кредиту.
Відповідачка своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого в неї утворилась заборгованість в розмірі 11457 грн., з яких: заборгованість за основним боргом – 1000 грн.; заборгованість за відсотками –140 грн.; заборгованість за штрафами – 10317 грн.
З метою досудового добровільного врегулювання спору на адресу відповідачки направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та повідмлення про заміну кредитора у зобов`язанні. Дану вимогу залишено відповідачкою без реагування.
Тобто відповідачка свідомо не скористалася своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором.
Позивач ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором №56271 в сумі 11457 грн. та судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2662,40 грн.
Ухвалою Іршавського районного суду від 13.08.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
01 вересня 2026 року ОСОБА_1 подала заяву, згідно якої просила застосувати наслідки спливу позовної давності до позовних вимог ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що згідно з доданим позивачем розрахунком заборгованості, остаточний розрахунок за Кредитним договором №56271 від 21.05.2019 року здійснено станом на 11.03.2020 року. З цієї дати розпочався перебіг позовної давності. З огляду на те, що остаточний розрахунок заборгованості сформовано 11.03.2020 року, спеціальний строк позовної давності щодо вимог про стягнення штрафу сплив 11.03.2021 року, а загальний строк позовної давності щодо вимог про стягнення основного боргу та відсотків остаточно сплив 11.03.2023 року. Позивач звернувся до суду з даним позовом лише у серпні 2026 року, тобто через 6 років після формування остаточного розрахунку та з істотним пропущенням визначених законом строків позовної давності.
01 вересня 2026 року відповідачка подала також відзив на позов, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» до неї про стягнення заборгованості за Кредитним договором №56271 від 21.05.2019 року у повному обсязі у зв`язку зі спливом позовної давності, вважаючи позовні вимоги безпідставними та незаконними. Посилається на те, що заборгованість нарахована за Кредитним договором №56271 від 21.05.2019 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість визначена станом на 11.03.2020 року. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Позивач звернувся з позовом до суду лише у серпні 2026 року, тобто зі спливом як загальної, так і спецільної позовної давності.
Також позивач просить стягнути з відповідачки 10317 грн. штрафу при сумі отриманого кредиту в 1000 грн. Нарахована сума штрафу є повністю незаконною з огляду на таке.
Відповідно до абз.2 ч.2 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів за порушення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором (тобто не більше 500 грн.).
Відповідно до абз.1 ч.3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором.
Вказуючи вимогу про стягнення 10317 грн. штрафу при тілі кредиту 1000 грн., позивач порушує імперативні обмеження ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», а нарахована неустойка значно перевищує розмір збитків кредитора, що є підставою для застосування судом ч.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки.
Представник позивача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» Альховська І.Б. будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, справу просила розглянути без її участі (а.с.73-74,92-93).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, згідно якої повністю підтримала поданий нею відзив на позов та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві, просила розглянути справу без її участі (а.с.97,101).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12, 13, 77-81 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст. 263 ЦПК України).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно положень ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором №56271 від 21.05.2019 року в сумі 11457 грн., який був укладений із ТОВ «Займер».
На підставі Договору відступлення прав вимоги № ЗК – 11032020 від 11.03.2020 року від ТОВ «Займер» відступило на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» (а.с.16-30) права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №56271 від 21.05.2019 року, в підтвердження чого надано копію витягу із реєстру боржників (а.с.46).
Однак, до матеріалів справи долучено копію Кредитного договору №56270 від 21.05.2019 року, який укладений 21.05.2019 року між ТОВ «Займер» і ОСОБА_1 (а.с.32-37), тобто зовсім іншого договору.
Копію ж Кредитного договору №56271 від 21.05.2019 року, борг за яким є предметом спору по даній справі, суду не надано.
На підтвердження видачі ОСОБА_1 кредиту разом з позовною заявою подано копію інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №3092/05 від 13.05.2025 року (а.с.38), в якому вказано про видачу кредиту на платіжну картку в сумі 1000 грн., опис – видача кредиту №56270.
В подальшому, 13 липня 2026 року, представник позивача Альховська подала до суду ще одну інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» №94/08 від 11.08.2026 року, де вказано про видачу кредиту в сумі 1000 грн. на платіжну картку, опис – видача кредиту №56271 (а.с.78).
При цьому, в цих інформаційних довідках різні дані щодо номера транзакції та номера замовлення.
З огляду на вказані довідки та вказані в них призначення видачі коштів - видача кредиту №56270 та видача кредиту №56271, що відповідає наявним у матеріалах справи номерам кредитних договорів – 21 травня 2020 року між ТОВ «Займер» і ОСОБА_1 було укладено два кредитні договори.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №56271 від 21.05.2019 року, проте не надав суду цього договору, внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити в ході розгляду справи умови цього договору.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.
Посилання відповідачки щодо спливу строку позовної давності суд вважає безпідставним, оскільки відповідно до п.12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжувалися на строк дії такого карантину.
Також визначений ст. 257, 258 ЦК України, строк позовної давності було продовжено на строк дії в Україні воєнного стану відповідно до п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, враховуючи зміни, внесені Законом України від 15.03.2022 року №2120-IX. В подальшому строк позовної давності поновлено з 04 вересня 2025 року, коли набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14 травня 2025 року №4434-IX.
Крім того, суд вирішив відмовити у позові через недоведеність позовних вимог.
Позивач також просив стягнути з відповідачки на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. (а.с.1).
Згідно з ст.141 ч. 1, 2 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача .
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, згідно вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.
Керуючись ст. 514, 519, 526, 530, 610, 629, 631, 634, 639, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 274, 279 ЦПК України,

р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №56271 від 21 травня 2019 року в сумі 11457 грн. – відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 03 вересня 2026 року.

Головуюча : М. О. Пітерських