Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року        м. Рівне

Справа № 569/26431/25
Провадження № 33/4815/338/26

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.
з участю:
захисника-адвоката – Затинного С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2025 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням штрафу у розмірі 1020 гривень. 
З постанови суду слідує, що 02 листопада 2025 року близько 13 год. 15 хв. за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого сина ОСОБА_2 , внаслідок якого було завдано шкоди психологічному здоров`ю потерпілого.
12 листопада 2025 року близько 23 год. 15 хв. за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 , внаслідок якого було завдано шкоди психологічному здоров`ю потерпілих. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що матеріали справи, на його думку, не містять достовірних та беззаперечних доказів його вини.
Просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
ОСОБА_1 , будучи належним чином, завчасно повідомленим про день і час розгляду апеляційної скарги, що підтвердив захисник - адвокат Затинний С.С, в судове засідання не з`явився.
Заслухавши доводи адвоката Затинного С.С. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга – частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Зазначені вимоги судом дотримані не були.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто, умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого
Згідно ч. 2 ст.173-2 КУпАП відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення ґрунтується на зібраних у справі доказах:даних протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ №983466 від 13.11.2025 року (а.с. 1), серії ВАБ №983464 від 12.11.2025 року (а.с. 11), серії ВАБ №983465 від 13.11.2025 року (а.с. 2), письмових пояснень ОСОБА_3 , відеозаписах.
З урахуванням наявних у справі доказів апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих адміністративних правопорушень.
Частиною 3 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.173-2 і 173-6 цього кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня вчинення відповідного правопорушення
Правовий аналіз змісту положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Так, з положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто, не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.
Отже, системний аналіз положень ст. ст. 38, 245, 247 КУпАП дає підстави для висновку, що суд перед вирішенням питання про закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, повинен вирішити питання про наявність чи відсутність події правопорушення та про винуватість чи невинуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення.
Верховний Суд в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто, не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Отже, суд першої інстанції правомірно встановив факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, однак, строк накладення адміністративного стягнення минув.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 , ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за минуванням строків давності накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду Т.І.Збитковська