ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/827/25
Провадження № 2/362/480/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 41662,88 грн. та понесені позивачем судові витрати у розмірі 3028,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» є суб`єктом господарювання, що створений з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 429 від 14.06.2018, позивач отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу. До моменту запровадження нового ринку електричної енергії, тобто до 01.01.2019 року ОСОБА_1 купував електричну енергію в ПрАТ «Київобленерго». Адреса об`єкту відповідача: АДРЕСА_1 (ЕІС-код точки комерційного обліку: 62Z7582998042851). У процесі реформування ринку електричної енергії, на виконання постанови НКРЕКП №1268 від 26.10.2018 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території», ПрАТ «Київобленерго» були передані позивачу дані стосовно відповідача.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги розміщено на офіційному веб-сайті Позивача за посиланням: http://koec.com.ua/page?root=18&id=19. Електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. Позивачем для відповідача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким ведеться облік обсягів поставленої (проданої) та оплаченої споживачем електричної енергії. Відповідач фактично споживав електричну енергію, поставлену позивачем, однак не сплачував отримані рахунки, в результаті чого за період з лютого 2021 року по лютий 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 41 62,88 грн.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2025 року позовну заяву ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків (а.с. 59).
У встановлений судом строк позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви. 
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2025 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 78-79).
У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, подавши нову редакцію позовної заяви.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження без виклику сторін (а.с. 95-96).
Представник ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.87).
ОСОБА_1 ,який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за адресою, зазначеною в позовній заяві, конверти повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній», «за закінченням терміну зберігання» (а.с.99-100), правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та відмовити у позовних вимогах.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється енергопостачальником та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 р. № 429.
Отже, починаючи з 01 січня 2019 року (тобто, з дня запровадження нового ринку електричної енергії), ТОВ "Київська обласна ЕК" виконує функції постачальника універсальних послуг у Київській області.
ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (в редакції з 01.01.2019 року) (а.с. 12-15)
Відповідно до п. 2.1. Договору Постачальник (ТОВ "Київська обласна ЕК") продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. 
Пунктом 2.3. Договору визначено, що обсяг проданої споживачу електроенергії визначається Оператором системи розподілу, які не є побутовими (юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), підтверджується шляхом підписання сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії/акта приймання –передачі електричної енергії.
Відповідно до п. 5.1. Договору Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором (НКРЕКП), згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком № 3 до цього Договору.
Згідно з пп. 1 п. 6.2 договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
За період з лютого 2021 року по лютий 2024 року ТОВ «Київська обласна ЕК» виставляло рахунки за спожиту електричну енергію за об`єктом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , споживачем яких зазначався ОСОБА_1 . Загальна сума нарахувань за вказаний період становить 41 662,88 грн.(а.с. 17-40).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.07.2025 року, відомості про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні (а.с. 89).
Відповідно до відповіді Управління «Центр надання адміністративних послуг» Васильківської міської ради Київської області від 11.11.2025 року, повідомлено, що за даними реєстру Васильківської територіальної громади станом на 11.11.2025 року відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відносно ОСОБА_1 , відсутні (а.с. 94).
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.
Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі також- Закон) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.
Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності до пункту 13 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до п. 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Згідно абз. 2 п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.
Виходячи з положень п. 4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактичну спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Як передбачено п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.
Відповідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до cт. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також згідно cт. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Верховний Суд у постанові у справі №607/2611/22 від 22.12.2023 року зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказана позиція також висловдена у постановах Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц, від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, 25.09.2019 у справі №522/401/15-ц та 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 26.04.2018 у справі №904/6293/17.
Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_2 .
Однак, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач є власником чи користувачем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Відсутні докази того, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою чи фактично проживає у зазначеному житлі та фактично користувався послугами, що надавались позивачем.
Також позивачем не надано доказів того, що відповідач вчиняв будь-які дії, які відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» свідчили б про приєднання до умов договору постачання універсальних послуг, зокрема не доведено факту подання заяви-приєднання, оплати рахунків постачальника чи фактичного споживання відповідачем електричної енергії за вказаною адресою.
Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, у задоволенні позову по суті відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 509, 525, 526, 610, 634, 714 ЦК України, статтями 12, 13, 77-82, 141, 263, 264-265, 268, 280, 281, 352 ЦПК України суд,
у х в а л и в:
У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», код ЄДРПОУ 42094646, адреса місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В; адреса для листування: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 97-Б.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .
Текст рішення складено 17.07.2026 року.
Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко