П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 569/28044/25
Провадження № 22-ц/4815/1047/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,
суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика",
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2026 року (ухвалене у складі судді Харчека С.П.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2025 року ТзОВ "Бізнес Позика" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що 21.02.2023 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір №458075-КС-002 про надання кредиту. 
Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. 
ТзОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало.
Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором, а лише частково сплатила кошти, у зв`язку з чим станом на 01.12.2025 року утворилася заборгованість за Договором № 458075-КС-002 про надання кредиту у розмірі 18 537,42 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 9 396,77 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 9 140,65 грн.
Просили стягнути з вівдповідачки 18537,42 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до Заг
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №458075-КС-002 про надання кредиту від 21.02.2023 року у розмірі 9396 грн. 77 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»судовий збір в розмірі 1227,91 грн.
Розстрочено виконання рішення суду щомісячними платежами в рівних частинах строком на шість місяців з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення суду обгрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця та на неї поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто у неї відсутній обов`язок щодо сплати процентів та штрафних санкцій за користування кредитом.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 267 ЦПК України, враховуючи клопотання відповідача, суд вважав за можливе розстрочити виконання рішення суду строком на шість місяців.
Не погоджуючись із рішенням суду ТзОВ "Бізнес Позика" оскаржило його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; дійшов до висновків, які не відповідають обставинам справи; неправильно застосував норми матеріального прав.
Поширення дії ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" на дружин та чоловіків військовослужбовців щодо не нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом відбулося лише з набранням чинності Законом України № 3633-ІХ від 11.04.2024 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", а саме з 18.05.2024 року.
У зв`язку з цим, із відповідача підлягає стягненню уся сума заборгованості за кредитним договором, зокрема, вся сума заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 9140,65 грн.
Позивачем не застосовувалося жодних штрафних санкцій до відповідача, не нараховувалося та не заявлялося до стягнення жодної форми відповідальності за порушення грошового зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України, не нараховувалися проценти поза межами строку дії кредитного договору.
Просить змінити рішення суду в частині загальної суми стягнутої заборгованості за кредитним договором з 9396,77 грн. на суму 18537,42 грн.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 21.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 458075-КС-002 про надання кредиту в електронній формі.
Договір підписано одноразовим ідентифікатором UA-8709. 
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. 
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15958991 процентів за кожен день користування Кредитом. 
Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. 
Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 16000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів.
Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 458075- КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти.
Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 458075-КС-002 на загальну суму 21084,11 грн., що відображено у розрахунку заборгованості за Договором № 458075-КС-002.
Відповідно до Розрахунку заборгованості, станом на 01.12.2025 року за відповідачем утворилася заборгованість за Договором № 458075-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 18 537,42 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 9 396,77 грн.; суми прострочених платежів за процентами – 9 140,65 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією – 0,00 грн
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.
За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
У справі, що переглядається в апеляційному порядку встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. 
Вказаний правочин, відповідно до Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Встановивши факт укладення між сторонами кредитного договору, а також невиконання ОСОБА_1 своїх кредитних зобов`язань, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову в частині стягнення тіла кредиту, проте неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 18.08.2018 року, серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_4 ) зареєстрували шлюб 18 серпня 2018 року, актовий запис №1284.
Згідно довідки т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України, за призовом під час загальної мобілізації з 14.08.2025 року по теперішній час.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця та на неї поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто у неї відсутній обов`язок щодо сплати процентів та штрафних санкцій за користування кредитом.
Колегія суддів не погоджується із такою підставою для відмови у стягненні відсотків за користування кредитними коштами з наступних підстав.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно з частиною п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Ці положення внесені до Закону №2011-ХІІ згідно із Законом України від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року.
На час виникнення спірних правовідносин, а саме: 21 лютого 2023 року частина п`ятнадцята статті 14 Закону №2011-ХІІ була викладена в такій редакції: « Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Тобто, на момент укладення сторонами кредитного договору та строку його дії дружини (чоловіки) військовослужбовців, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, та військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, не звільнялися від сплати процентів за користування кредитом.
Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Це означає, що за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.
Акт цивільного законодавства не має зворотної сили у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність частина 2 статті 5 ЦК України).
Як встановлено з умов договору № 458075-КС-002 від 21.02.2023 року, проценти не є цивільною відповідальністю боржника за невиконання зобов`язань за цим договором, а є процентами за користування кредитними коштами, тому в даному випадку до цих правовідносин не може бути застосовано принцип зворотної сили закону у часі.
З огляду на викладене, на ОСОБА_1 не поширюються положення частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у межах строку дії договору.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що у справі, яка переглядається, відмова у стягненні процентів за користування кредитом є правомірною.
Розрахунок заборгованості сумнівів у апеляційного суду не викликає.
Отже, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 458075-КС-002 від 21.02.2023 року за процентами становить 9140,65 грн.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову.
У зв`язку із повним задоволенням позову на суму 18537,42 грн. на користь ТОВ «Бізнес Позика» із відповідача підлягає стягненню 2422,40 судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3633,60 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" - задовольнити частково.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2026 року в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом в розмірі 9140,65 грн. скасувати.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 458075-КС-002 від 21.02.2023 року задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за відсотками за користування кредитом за кредитним договором № 458075-КС-002 від 21.02.2023 року у розмірі 9140,65 грн.
Рішення суду в частині стягнення тіла кредиту - залишити без змін.
Рішення суду в частині розстрочення виконання рішення суду – залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 2422,40 судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3633,60 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач      Шимків С.С.
Судді:        Боймиструк С.В.
Хилевич С.В.