ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
07 вересня 2026 року | м. Тернопіль | Справа № 921/280/26

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.  
за участі секретаря судового засідання Касюдик О.О. 
розглянув справу
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач"
про стягнення 3% річних у сумі 140 927,36 грн (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог).
за участі представників:
позивача: Карплюк П.М., довіреність (в режимі відеоконференції);
відповідача: Мамчур Ю.В., довіреність.   
Суть справи.
До Господарського суду Тернопільської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява від ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" про стягнення трьох відсотків річних у сумі 140 927,36 грн (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог). 
Судом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судовому засіданні повноважним представником, позивач посилається на невиконання його контрагентом взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0261-02024-ПП від 01.01.2024 в частині своєчасних розрахунків із позивачем за передану у березні 2026 року електричну енергію, внаслідок чого йому нараховані 3% річних, сума яких заявлена до стягнення в судовому порядку.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав подані Товариством заперечення щодо спірних нарахувань. Так, ТОВ "Тернопільелектропостач" звертає увагу , що прострочення виконання грошового зобов`язання мало тимчасовий характер і було зумовлене об`єктивними причинами, що не залежать від відповідача. Останнім допущені порушення повністю усунуті добровільно без застосування примусового виконання. При цьому позивачем не доведено наявності збитків чи негативних наслідків у зв`язку з простроченням. Відповідач є постачальником електричної енергії, діяльність якого здійснюється в умовах складної фінансової ситуації на ринку електричної енергії, значної дебіторської заборгованості споживачів та системних затримок розрахунків між учасниками ринку. Крім того, здійснення відповідачем оплати за електричну енергію залежить виключно від розрахунків кінцевих споживачів, левову частину яких складає побутове населення, борг яких за одержану електричну енергію перед відповідачем є значним. 
Відтак, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, а також факт повного погашення основної заборгованості, відповідач просить суд врахувати наведені обставини при вирішенні питання щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Позивач у відповіді на відзив №б/н (вх. №4234) від 01.06.2026, заперечив проти тверджень відповідача, зазначивши, зокрема, що позивач не зобов`язаний у даному разі доводити наявність у нього збитків у зв`язку з неналежним виконанням умов договору відповідачем. 
Справа розглядалась в режимі відеоконференції з технічною фіксацією (звукозапис) судового процесу відповідно до ст. ст. 197, 222 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне. 
Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є юридичною особою, утвореною 29.07.2019 внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".
Відносини на ринку електричної енергії регулюються нормами чинного законодавства, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Кодексом системи передачі (далі - КСП), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП) від 14.03.2018 №309 (зі змінами), Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307 (зі змінами), Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі – ПРРЕЕ), затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (зі змінами), Кодексом системи розподілу, Кодексом комерційного обліку електричної енергії. 
Відповідно до п.8. ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. 
Наказом НЕК "Укренерго" №549 від 03.10.2023 затверджено умови Договору про надання послуг з передачі електричної енергії. Зазначений договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому. Умови цього договору набирають чинності з 01.01.2024. 
Як вбачається з матеріали справи, 01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Оператор системи передачі, далі - ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (Користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0261-02024-ПП (далі - договір), згідно п.1.1. якого передбачено, що такий є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Користувача до умов цього Договору згідно з заявою-приєднання, що є Додатком 1 до цього договору. 
Відповідно до п. 2.1 договору ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору
Згідно з п. 5.1 угоди для розрахунків за цим Договором використовуються плановий i фактичний обсяги Послуги. Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі (далі - КСП) на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. Фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КCП.
Відповідно до п. 6.2 договору, Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж – до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж – до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж – до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду. 
Також, пунктом 6.4 договору передбачено, що Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі – Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). 
Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. 
Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або Акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем. 
Відповідно до п. 6.5 правочину у разі виникнення розбіжностей за отриманим від OCП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі Послуги, Користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі Послуги вартість та/або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення OCП (АКО) та ППКO повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо Користувач не надає OCП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.
У разі підтвердження розбіжностей ППКO надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюються в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (Додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої Послуги відображаються в Акті коригування. 
Пунктом 6.6 договору про надання послуг з передачі електричної енергії визначено, що у разі, якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по цьому договору, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви Користувача про повернення надлишку коштів). 
За наявності заборгованості за цим Договором, кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача. 
Відповідно до пп.1 п.7.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії, ОСП має право отримувати від Користувача своєчасну оплату за Послугу. 
Згідно з пп.2 п.9.3 угоди, Користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором. 
Відповідно до п.9.1 правочину при невиконанні a6o неналежному виконанні умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до цього Договору та законодавства України. 
Згідно з п. 10.3 договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджуються квитанцію про вручення одержувачеві, яка підписуються його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджуються підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацію вхідної кореспонденції.
Електронний документ, який направляється Стороною на виконання цього Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з моменту набуття документом статусу "Доставлено" у Сервісі.
Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб. 
Будь-які документи, що створюються/ укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі Послуги або акт коригування до акта приймання-передачі Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом нанесення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що OCП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так i в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами у один i той самий спосіб (в залежності від форми документу) (п. 10.4.). 
За умовами, що викладені у п.10.7 договору сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних сторони, є такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою).
Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з передачі електричної енергії, позивачем формувались та направлялись ТОВ "Тернопільелектропостач" відповідні декадні рахунки, фактичні рахунки разом з актами приймання передачі послуги, які відповідач повинен оплатити згідно з умовами договору.
Так, на виконання вимог пунктів 6.2, 6.4 та 9.2 договору, позивачем було складено та надано відповідачу:
- рахунок-фактуру №ПР-0062830/0261-02024-ПП від 14.03.2026 на суму 27 292 699,43грн, який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 18.03.2026 включно, проте не був оплачений;
- рахунок-фактуру №ПР-0063470/0261-02024-ПП від 24.03.2026 на суму 25 308 039,97 грн, який згідно п. 6.2 Договору (відповідно до ст. 254 ЦКУ) мав бути оплачений до 30.03.2026 включно, проте не був оплачений;
- рахунок-фактуру №ПР-0064113/0261-02024-ПП від 04.04.2026 на суму 26 485 872,36 грн, який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 08.04.2026 включно, проте не був оплачений.
Також, позивачем 31.03.2026 складено Акт приймання-передачі послуги №ПРА-0017349 за березень 2026 року відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 94 953,469036 МВт*год вартістю 81 319 670,14 грн з ПДВ. Зазначений акт надісланий відповідачу 11.04.2026 та одержаний останнім 12.04.2026, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4 Договору – до 15.04.2026.
На оплату Акту приймання - передачі послуги від 31.03.2026 відповідачу було виставлено Рахунок - фактуру №ПР-0064938/0261-02024-ПП від 11.04.2026, який згідно п. 6.4 Договору мав бути оплачений до 15.04.2026 року включно.
В свою чергу Товариством частково сплачена заборгованість за березень 2026 року у сумі 45 000 000,00 грн. Крім того Актом коригування № ПРА_К-0014409 до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0015815 від 31.01.2026 р. згідно з Договором від 01.01.2024 № 0261-02024-ПП скореговано фактичний обсяг наданої послуги за січень 2026 року яка зменшилась на 717 697,99 грн (дана сума врахована в оплату за березень 2026 року)
Отже основна заборгованість за березень 2026 року станом на 04.05.2026 становить 81 319 670,14 -45 717 697,99 = 35 601 972,15 грн.
Таким чином, станом на 04.05.2026 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем по Договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0261-02024-ПП від 01.01.2024, що виник за березень 2026 року становив 35 742 899,51грн. з яких: основна заборгованість в сумі 35 601 972,15 грн, 3% річних у сумі 140 927,36 грн.
Поряд із цим, в ході судового розгляду справи у період з 05.05.2026 по 11.05.2026 відповідач погасив основну заборгованість за березень 2026 року на суму 35 601 972,15 грн. Відтак позивачем була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду та подальший розгляд справи здійснювався з урахуванням змінених та зменшених позовних вимог, про що зазначено в ухвалі суду від 05.08.2026.
Як наслідок, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення 140 927,36 грн - 3% річних, які позивач обґрунтовує нормами ст.625 ЦК України та умовами договору № 0261-02024-ПП від 01.01.2024.
Дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань.
За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.
Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За нормами статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 599, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Усупереч положень укладеного сторонами договору та вищенаведених правових норм, відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості наданих послуг з передачі електричної енергії у березні 2026 року, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення 140 927,36 грн 3% річних за період з 19.03.2026 по 04.05.2026.
ПрАТ "НЕК "Укренерго" здійснено такі нарахування 3% річних: 
1. За 1 декадним рахунком від 14.03.2026 щодо сплати 27 292 699,43 грн (з 19.03.2026 по 11.04.2026 - по день який передує дню отримання акту приймання - передачі послуги) – прострочка становить 24 дні;
2. За 2 декадним рахунком від 24.03.2026 щодо сплати 25 308 039,97 грн (з 31.03.2026 по 11.04.2026 - по день який передує дню отримання акту приймання - передачі послуги) – прострочка становить 12 днів;
3. За 3 декадним рахунком від 04.04.2026 щодо сплати 26 485 872,36 грн – (з 09.04.2026 по 11.04.2026 - по день який передує дню отримання акту приймання - передачі послуги) – прострочка становить 3 дні;
4. За актом надання послуги від 31.03.2026 року – щодо сплати 35 601 972,15грн (з 16.04.2026 по 04.05.2026 – прострочка становить 19 днів.
Слід зазначити, що відповідачем не наведено заперечень щодо правильності проведених позивачем розрахунків. Водночас останній стверджує, що таке прострочення грошових зобов`язань по договору передачі мали місце не з вини ТОВ "Тернопільелектропостач", а виникли через нормативні колізії та неузгодженість між собою норм чинного законодавства. До того ж, рівень розрахунків відповідача за електричну енергію залежить від платіжної дисципліни побутових та інших споживачів електричної енергії.
При оцінці зазначених обставин судом враховуються правові позиції Великої Палати Верховного Суду, яка виснувала, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Зокрема, подібні правові висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц (провадження №14-241цс19) та №646/14523/15-ц (провадження №14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі №922/3095/18 (провадження №12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 (провадження № 12-79гс19), від 22 вересня 2020 року у справі №918/631/19.
Вимагати сплати суми 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Такий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18.
Також, у постанові від 02.07.2025 року по справі №903/602/24 Велика Палата Верховного Суду вказала, що три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних. Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.
Зважаючи на наведені вище правові позиції та законодавчі приписи, перевіривши наведені позивачем розрахунки, з урахуванням визначеного ним періоду нарахування, суд вважає їх вірними, тому правомірним є нарахування та заявлення до стягнення 3% річних в сумі 140 927,36 грн. 
Таким чином, заявлена позивачем вимога, що ґрунтується на умовах укладеного договору та законодавчих приписах, підлягає задоволенню повністю. 
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
З огляду на вищевикладене, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи зазначене положення та подане ПАТ "НЕК "Укренерго" клопотання, що викладене у заяві про зменшення позовних вимог №01/34677 від 01.06.2026, позивачу слід повернути з Державного бюджету України сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 546 259,88 грн. Решта судових витрат зі сплати судового збору, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.
Керуючись статями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (проспект Злуки, буд. 2В, м. Тернопіль, 46016, код ЄДРПОУ 42145798) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 00100227) 3% річних в сумі 140 927 (сто сорок тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн 36 коп. та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 
3. Повернути Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 00100227) з Державного бюджету України сплачений на підставі платіжної інструкції №AU.sud-1051 від 05.05.2026 судовий збір в сумі 546 259 (п`ятсот сорок шість двісті п`ятдесят дев`ять) грн 88 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення складено 17.09.2026.
Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://te.court.gov.ua/sud5022. 

Суддя О.В. Руденко