Справа № 521/4876/26
Провадження № 2/521/4762/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року м.Одеса
 
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
 
головуючого судді – Мазун І.А.,
 
за участю секретаря судового засідання – Гриневич І.Г., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування, 

В С Т А Н О В И В:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування та просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивачем по ступеню споріднення матір-донька, а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру  АДРЕСА_1 загальною площею 46,4кв.м., житловою площею 28,4кв.м. 
В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що ОСОБА_3 (позивач) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження, актовий запис №837, в якому в графі батько зазначено – ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача – ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 – мати позивача.
Після смерті матері позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Богун Ірини Андріївни із заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 , однак приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не надано оригіналу правовстановлюючого документу на вказану квартиру, а також не надано доказів родинного зв`язку, а саме свідоцтва про шлюб, де вбачались би зміни прізвища з дівочого « ОСОБА_5 » на шлюбне « ОСОБА_6 ». 
У зв?язку з викладеним, з метою захисту своїх прав ОСОБА_1 змушена звернутись до
суду із зазначеними позовними вимогами.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, сповіщена належним чином. Надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином. Відзиву на позовну заяву не надав.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 (позивач) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження, актовий запис №837, в якому в графі батько зазначено – ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_2 (а.с.16зворот) 
За життя ОСОБА_2 на підставі договору №94/1103 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській універсальній біржі GIP 28.12.1994р., реєстраційний запис зроблено 02.01.1995р. за реєстровим номером 22775 у реєстровій книзі 221 на сторінці 143 належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується листом КП «БТІ « Одеської міської ради від 28.11.2025р. та копією вказаного договору (а.с.23,94-95)
Також ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2005р. належали грошові вклади з належними відсотками, які зберігаються в ВАТ «Державний ощадний банк України». (а.с.14)
21.09.1974р. позивач уклала шлюб з ОСОБА_7 , який був зареєстрований Палацом урочистих подій №2 м.Москви Російської Федерації, актовий запис №6984, що підтверджується копією паспорта позивача. (а.с.20)
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 18.02.2026р. позивач та ОСОБА_7 розірвали шлюб 17.07.2001р. (а.с.38-40,106)
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача – ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 07.04.1998р. (а.с.21)
17.04.2000р. ОСОБА_2 склала на ім`я ОСОБА_8 заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., за яким спадкодавець все своє майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день моєї смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право, в тому числі належну їй ізольовану квартиру під номером АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_8 . (а.с.123)
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08.08.2025р. (а.с.22)
Після смерті матері позивач 01.10.2025р. звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Богун Ірини Андріївни із заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 , однак приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не надано оригіналу правовстановлюючого документу на вказану квартиру а також не надано доказів родинного зв`язку, а саме свідоцтва про шлюб, де вбачалось би зміни прізвища з дівочого « ОСОБА_5 » на шлюбне « ОСОБА_6 ». (а.с.13) 
На запит адвоката позивача Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі 10.03.2026р. надав відповідь про неможливість надання належним чином завіреної копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . (а.с.36) 
Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків
(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
 Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
 До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України)
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи.
визначені у заповіті. Як зазначено в ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особинавипадоксвоєїсмерті.Згідно ст. 1235 ЦК Укаїни заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
 Тож, оскільки право на спадкування за заповітом не залежить від наявності родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями, підтвердження факту родинних відносин за наявності у нотаріуса документів, які надають змогу встановити особу, на ім?я якої складений заповіт, законом не вимагається.
 Між тим, як зазначено в п. 5.16 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N? 296/5. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N? 282/20595, якщо в заповіті зазначені родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус перевіряє документи, що підтверджують факт родинних відносин, та за бажанням спадкоємців зазначає про родинні відносини у свідоцтві про право на спадщину за заповітом.
 За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Відповідно до п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
З огляду на зазначене, позивач має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_2 (спадкодавцю), однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).
За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
У суду не виникло жодних сумнівів того, що  ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .
Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як донькою та матір`ю, а також визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке нею було прийняте. 
Керуючись ст.ст.1216-1218, 1268-1269, 1275 ЦК України, ст.ст. 76-78, 83, 258, 259, 263-265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування – задовольнити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 13 липня 2026 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ  І.А.МАЗУН