ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24324/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайрора ЮА» 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року 
у справі №160/24324/25 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайрора ЮА» 
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Скайрора ЮА» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
-№0399930702 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 3690317,50 грн., із яких 2952254,00 грн. основний платіж, 738063,50 грн. штрафні (фінансові) санкції; 
-№0399960702 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 62632,50 грн., із яких 50106,00 грн. основний платіж, 12526,50 грн. штрафні (фінансові) санкції; 
- №0399970702 від 11.07.2025, яким застосовано штрафні санкції в загальному розмірі 5415,00 грн. на підставі п.102-1.2 ст.120-1 ПК України за не реєстрацію податкових накладних; 
- №0401492409 від 11.07.2025, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 1020,00 грн. на підставі п.119.1 ст.119 ПК України за подання податкового розрахунку за ІІ квартал 2022 року з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі та з недостовірними даними Податкових розрахунків за ІІ – ІV квартали 2023 року;
- №0401522409 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 2030,26 грн., із яких 1316,63 грн. основний платіж, 329,16 грн. штрафні (фінансові) санкції, 384,47 грн. пеня;
- №0401542409 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 138,73 грн., із яких 89,97 грн. основний платіж, 22,49 грн. штрафні (фінансові) санкції, 26,27 грн. пеня.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків контролюючого органу за наслідками проведеної документальної планової виїзної перевірки про порушення товариством податкового законодавства. Позивач вважає, що контролюючим органом не надано оцінки господарським взаємовідносинам позивача з його контрагентами на підставі наданої до перевірки первинної документації та документів бухгалтерського та податкового обліку в цілому. З поданих до перевірки документів вбачається фактичний рух активів за господарськими операціями. Податковим органом не наведено аргументів та не надано доказів, які б підтверджували фіктивний характер спірних операцій. Позивач вказує, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних у всіх первинних документах та документах бухгалтерської звітності, не зазначив про порушення вимог чинного податкового законодавства при їх формуванні. Відтак, відповідачем не доведено правомірність висновків про заниження податку на прибуток та податку на додану вартість.
Стосовно застосування штрафних санкцій за не реєстрацію податкових накладних позивач посилається на передчасність висновків контролюючого органу про порушення товариством п.201.1 ст.201 ПК України, зазначає, що штрафна санкція складає 5% обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 грн.
Щодо виявлених порушень в частині подання в неповному обсязі та з недостовірними даними Податкових розрахунків за ІІ – ІV квартали 2023 року позивач зазначив, що в акті перевірки відповідач зробив висновок про не відображення сум доходів, обмежившись лише посиланням на п. «б» п.176,2 ст.176 ПК України без деталізації обставин податкового правопорушення. 
Також позивач вважає передчасним висновок контролюючого органу про заниження об`єкту оподаткування податку на доходи фізичних осіб, не нарахування, не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих платниками податків як додаткове благо в вересні 2023 року. Позивач зазначає, що висновки відповідача не відповідають фактичним обставинам, оскільки працівником товариства були оплачені матеріальні цінності, які придбані для обслуговування і управління загальновиробничих потреб цеху, для виконання поточного ремонту власними силами об`єктів основних засобів. Підприємством складено звіт про використання коштів/електронних грошей, виданих на відрядження або під звіт, у зв`язку з чим у відповідача не було підстав для донарахування грошових зобов`язань. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року у в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Суд першої інстанції виходив з того, що в ході перевірки контролюючим органом на адресу позивача направлялись запити про надання інформації та первинних документів для проведення перевірки, але на запити №2 від 28.04.2025, №3 від 01.05.2025, №1 від 29.04.2025, та №8 від 24.05.2025 ТОВ «СКАЙРОРА ЮА» запитуваних документів до перевірки не надано, за наслідком чого складено відповідні акти від 06.05.2025 №1150/04-36-07-02/41909650 та від 28.05.2025 № 1475/04-36-07-02/41909650. Суд встановив, що частина первинних документів на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами на момент перевірки була відсутня та надана виключно на стадії судового розгляду.
За таких обставин судом поставлено під сумнів доводи позивача про наявність всіх первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій позивача, які стали предметом перевірки. Одночасно, здійснивши аналіз господарських операцій на предмет їх реальності з урахуванням наданих позивачем на момент перевірки документів щодо взаємовідносин з контрагентами ПП «Промакс Інжиніринг», ТОВ «СМАРТ ПЛЕЙС», ТОВ «ТД «Причепи України», суд дійшов висновку, що ненадання позивачем під час перевірки первинної документації, а саме: транспортних документів прирівнюється до відсутності таких документів, внаслідок чого взаємовідносини позивача з вказаними контрагентами є непідтвердженими. Стосовно ТОВ «СМАРТ ПЛЕЙС» суд окремо зауважив, що відповідно до Єдиного державного реєстру податкових накладних станом на дату складення акта перевірки, податкові накладні, виписані ТОВ «Смарт плейс» в адресу ТОВ «Скайрора ЮА», мали статус «реєстрація зупинена».
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Гарвія», ТОВ «Рент стін», ТОВ «Центр енергетичного сприяння», ТОВ «ФІРМА «АЛЬМЕРА», ТОВ «Фірма «Дезінг груп», ТОВ «Амадеус ворк», ТОВ «Кард компані» в частині придбання послуг за умовами типових договорів суд з`ясував, що надані до перевірки акти приймання-передачі не містять детального опису обсягу, змісту, результатів робіт/послуг, а отже, не є достатнім підтвердженням реальності операцій та свідчать про відсутність мети здійснення господарської діяльності. Крім того, звіти та накази, які долучені до матеріалів справи, не надавалися податковому органу під час перевірки, а тому в порядку п. 44.6 ст. 44 ПК України вважаються відсутніми на момент перевірки.
Висновки про правомірність податкових повідомлень-рішень №0399970702 від 11.07.2025; №0401492409, №0401542409 від 11.07.2025 зроблені судом з огляду на те, що матеріалами справи підтверджено, що в порушення пункту 201.1 п.201.10 ст.201 ПК України позивачем не здійснено реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, а також порушено строки подання Податкового розрахунку за ІІ квартал 2022 року на 1 день. Також, матеріалами справи підтверджено виплата доходів ФОП ОСОБА_1 за послуги на підставі договору №СК-162 від 24.04.2023 з травня 2023 року по грудень 2023 року та ОСОБА_2 на підставі авансового звіту №43 від 26.09.2023. Суд з`ясував, що виплачені суми доходів відображено не в повному обсязі та з недостовірними даними Податкових розрахунків за ІІ-ІV квартали 2023 року.
Доводи позивача про протиправність та передчасність прийняття зазначених податкових повідомлень-рішень суд визнав такими, що не обґрунтовані конкретними доказами, нормами права чи обставинами справи, в той же час вказав, що висновки податкового органу ґрунтуються на встановлених під час перевірки фактах.
Стосовно податкового повідомлення-рішення №0401522409 від 11.07.2025 про донарахування податку на доходи фізичних осіб суд зазначив, що позивачем не надано належних доказів того, що придбані підзвітною особою ОСОБА_2 електроковдри використовуються в господарській діяльності ТОВ «СКАЙРОРА ЮА», а тому суд погодився з доводами відповідача, що витрачені кошти працівником на придбання вищезазначених товарів проведені за рахунок ТОВ «Скайрора ЮА», тобто працівнику підприємства було надано додаткове благо в загальній сумі 5998, 00 грн. у вигляді суми грошового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку. Надана позивачем в судовому засіданні інформація, зазначена в листі ТОВ «Скайрора ЮА» від 05.01.2026 №05-0102026-01, щодо використання електроковдр як способу забезпечення необхідної температури при виробництві деталей, документально під час перевірки не була підтверджена.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки поданим сторонами доводам та доказам. Висновки суду не відповідають встановленим у цій справі фактичним обставинам. Суд не надавав оцінки тому, що запити відповідача не містили вичерпного переліку документів витребуваних у позивача. У запитах відповідач не зазначає, які саме первинні документи були витребувані та не були надані до перевірки позивачем, а в подальшому подані до суду. Запити відповідача №1/0709, №1 від 17.04.2025 та №1 від 29.04.2025 про надання до перевірки регістрів бухгалтерського обліку та первинних документів; №2 від 28.04.2025 про надання документів; №3 від 01.05.2025 про надання документів; №4 від 06.05.2025 про проведення інвентаризації; №5 від 14.05.2025 про надання інформації та первинних документів для проведення перевірки; №6 від 14.05.2025 про надання інформації та первинних документів для проведення перевірки; №7 від 16.05.2025 про надання інформації та первинних документів для проведення перевірки; №8 від 27.05.2025 - не досліджувалися при винесенні рішення.
Суд першої інстанції не вірно трактував норму права ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звідність в Україні» при наданні оцінки правовідносин в частині встановлення відсутності реальності господарських операцій позивача з контрагентами: ПП «ПРОМАКС ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «СМАРТ ПЛЕЙС», ТОВ «ТД «Причепи України», ТОВ «Гарвія», ТОВ «Рент стін», ТОВ «Центр енергетичного сприяння», ТОВ «ФІРМА «АЛЬМЕРА», ТОВ «Фірма «Дезінг груп», ТОВ «Амадеус ворк», ТОВ «Кард компані» - щодо послуг інтелектуальної власності.
Позивач зазначає, що матеріалами справи підтверджено здійснення господарських операцій з контрагентами.
Щодо подання звітності за перше півріччя 2022 року позивачем повідомлено, що подача податкової звітності з лютого 2022 року здійснювалася директором ТОВ, оскільки бухгалтер звільнилася з підприємства, звіт було подано 09 серпня 2022 року в 17:46:51, але останній не бу прийнятий, бо не відповідав вимогам електронного кабінету. На ранок наступного дня було подано електронний документ та звіт було прийнято. У зв`язку з цим, підприємство сплатило штраф.
Також позивач зазначає, що висновки суду щодо ненадання доказів того, що електроковдри використовуються в господарській діяльності, не відповідають обставинам справи, адже матеріалами справи доведено, що електроковдри використовувалися в якості забезпечення необхідної температури при виробництві деталей тобто використовувалися в господарській діяльності. Матеріалами справи доведено факт витрат коштів на придбання товару, що пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму працівника, а отже в сукупності дає підстави вважати протиправним податкове повідомлення-рішення № 0401522409 від 11.07.2025.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Також позивачем подані додаткові пояснення з приводу висновків контролюючого органу в акті перевірки. Позивач зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що акт перевірки оформлений з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, істотно суперечить пунктам 4-5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727. Крім того, зауважує, що всі запити позивача, які були подані до справи сторонами та досліджені судом, були підписані неуповноваженими особами та не містили печатки контролюючого органу, а відтак — були незаконними та не відповідали приписам статті 73.3 ПК України, тому відсутність реагування платника податків на вищезазначені запити не могла бути підставою для зафіксованих в акті перевірки припущень контролюючого органу про відсутність відповідних господарських операцій та скоєння порушень платником податків.
Окремо позивач зазначає, що в даній справі проведена судова економічна експертиза. Висновок судового експерта №357/03-26 складено 17.03.2026 за результатами дослідження у тому числі первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку ТОВ «СКАЙРОРА ЮА» за 2023– 2024 роки щодо господарських операцій з контрагентами: ПП «ПРОМАКС ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «СМАРТ ПЛЕЙС», ТОВ «ТД «ПРИЧЕПИ УКРАЇНИ», ТОВ «ГАРВІЯ», ТОВ «РЕНТ СТІН», ТОВ «ЦЕНТР ЕНЕРГЕТИЧНОГО СПРИЯННЯ», ТОВ «ФІРМА «АЛЬМЕРА», ТОВ «ФІРМА «ДЕЙЗІНГ ГРУП», ТОВ «АМАДЕУС ВОРК», ТОВ «КАРД КОМПАНІ». І цей висновок судового експерта спростовує висновки контролюючого органу в акті перевірки №2570/04-36-07-02/41909650 від 04.06.2025 та підтверджує позицію позивача щодо реальності господарських операцій та їх відповідності вимогам податкового законодавства. Позивач зауважує, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не мав можливості врахувати ці висновки, оскільки висновок експерта на той момент ще не був завершений (складено 17.03.2026), тому позивач заявив клопотання про прийняття та долучення до матеріалів апеляційного провадження нового доказу — Висновку судового експерта №357/03-26 від 17.03.2026, складеного судовим експертом-економістом Бондарчук Тетяною Вікторівною (свідоцтво судового експерта № 891 від 23.02.2005, № 2028 від 19.05.2020; спеціальність 11.1 «Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності»).
Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Відповідач наполягає на правомірності висновків в акті перевірки щодо порушення позивачем норм податкового законодавства, тому вважає правомірними прийняті податкові повідомлення-рішення. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. 
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Скайрора ЮА» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 02.02.2018 до 31.12.2024, за результатами якої складений акт від 04.06.2025 № 2570/04-36-07-02/41909650.
Як зазначено в акті перевірки, перевірка проводилась з 17.04.2025 по 28.05.2025.
В ході перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області на адресу ТОВ «СКАЙРОРА ЮА» подавалися запити:
-№1/0709, №1 від 17.04.2025 та №1 від 29.04.2025 про надання до перевірки регістрів бухгалтерського обліку та первинних документів; -№2 від 28.04.2025 про надання документів; -№3 від 01.05.2025 про надання документів; -№4 від 06.05.2025 про проведення інвентаризації; -№5 від 14.05.2025 про надання інформації та первинних документів для проведення перевірки; -№6 від 14.05.2025 про надання інформації та первинних документів для проведення перевірки; -№7 від 16.05.2025 про надання інформації та первинних документів для проведення перевірки; -№8 від 27.05.2025.
Стосовно запитів №2 від 28.04.2025 та №3 від 01.05.2025 станом на 06.05.2025 ТОВ «СКАЙРОРА ЮА» запитуваних документів до перевірки не надано, за наслідком чого складено акт від 06.05.2025 №1150/04-36-07-02/41909650 «Про ненадання документів/їх копій до перевірки платником податків ТОВ «СКАЙРОРА ЮА» при проведенні документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 02.02.2018 до 31.12.2024».
Стосовно запитів №1 від 29.04.2025, №3 від 01.05.2025 та №8 від 24.05.2025 ТОВ «СКАЙРОРА ЮА» контролюючий орган в акті перевірки вказав, що станом на 28.05.2025 до перевірки не надано первинні документи (документи, які підтверджують факт переміщення товарно-матеріальних цінностей (документи, що підтверджують факт перевезення)) по взаємовідносинам за наступними контрагентами: ТОВ «Причепи України», ПП «Промакс Інжиніринг (в частині передачі матеріалів/сировини у переробку), гарантійні документи та сертифікати якості/паспорти, які передбачено умовами укладених договорів за період з 01.01.2017 до 31.03.2024. Внаслідок чого складено акт від 28.05.2025 № 1475/04-36-07-02/41909650 «Про не надання документів/їх копій до перевікри платником податків ТОВ «СКАЙРОРА ЮА» при проведенні документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 02.02.2018 до 31.12.2024.
За висновками акту перевірки перевіркою встановлено порушення:
1. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, з урахуванням вимог п. 6 П (С)БО 16 «Витрати», що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 2 952 254 грн., в т.ч. за: - за 2023 рік на суму 720 000 грн., - за 2024 рік на суму 2 232 254 грн.;
2. п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість всього на суму 50 106 грн., в т. ч. - за червень 2023 року на суму 37 962 грн., - за жовтень 2024 року на суму 400 грн. - за грудень 2024 року на суму 11 744 грн.;
3. п. 201.1 ст. 201, абз. 4 пп. 201.10 ст. 201, п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України в частині нездійснення ТОВ «Скайрора ЮА» реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: штрафна санкція складає 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3 400 грн.;
4. п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого підприємством не складено та незареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 400 грн., що тягне за собою накладення штрафу у розмірі 50 % від суми податкових зобов`язань з ПДВ;
5. пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 п. 51.1 ст. 51, абз. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України та розділу II, III Порядку №4 внаслідок подання Податкового розрахунку за II квартал 2022 року з порушенням встановлених строків;
6. пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України та розділу III Порядку №4 в частині подання не в повному обсязі та з недостовірними даними Податкових розрахунків за II-IV квартали 2023 р., а саме: - невідображення суми доходів, що нараховані (виплачені) ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в травні 2023 на суму 35 900, 00 грн., в червні 2023 на суму 40 730, 00 грн., в липні 2023 на суму 42 600.00 грн., в серпні 2023 на суму 40 290, 00 грн.; в вересні 2023 року на суму 43 370,00 грн., в жовтні 2023 на суму 43 220, 00 грн., в листопаді 2023 року на суму 38 030,00 грн., в грудні 2023 на суму 43 140, 00 грн, за ознакою доходу 157- Дохід виплачений самозайнятій особі": - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі авансового звіту №43 від 26.09.2023 (підзвітна особа ОСОБА_2 ) на загальну суму 5 998,00 грн. (квитанція на оплату послуг від 26.09.2023 №3324453 - 5 998, 00 грн.) - податковий розрахунок за формою 4-ДФ за III кв. 2023 року;
7. п. 164.1.2 п. 164.1, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.2 п. 168.1 п.168.3 ст. 168, пп. 170.9.1, пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170, абз. «а» п. 171.2 ст. 171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, в результаті чого підприємство занизило об`єкт оподаткування податку на доходи на загальну суму 5998,00 грн. та не нараховано, не утримано, не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих платниками податку як додаткове благо в загальній сумі 1 316, 64 грн. в вересні 2023 року;
8. п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX, п. 164.2.17 п. 164.2, пп. 170.9.1 пп 170.9.2 п. 170.9 ст. 17, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, підприємство занизило об`єкт оподаткування військовим збором на загальну суму 5 998, 00 грн. в результаті чого не зарахований, не утриманий та не перерахований до бюджету військовий збір у розмірі 89,9 грн. у вересні 2023 року;
9. п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464, з урахуванням п. 1 р. III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року №435, за невчасну подачу декларації Нарахування єдиного внеску за квітень 2020 року;
10. п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 8 ст. 9 Закону №2464, що призвело до несвоєчасної сплати ЄСВ у сумі 0, 08 грн. за період з 21.03.2018 по 22.03.2018 (збільшення недоїмки по нарахуванні єдиного внеску № 9047296244 від 19.03.2018).
На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області від 04.06.2025 прийнято податкові повідомлення рішення:
-№0399930702 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 3690317,50 грн., із яких 2952254,00 грн. основний платіж, 738063,50 грн. штрафні (фінансові) санкції; 
-№0399960702 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 62632,50 грн., із яких 50106,00 грн. основний платіж, 12526,50 грн. штрафні (фінансові) санкції; 
- №0399970702 від 11.07.2025, яким застосовано штрафні санкції в загальному розмірі 5415,00 грн. на підставі п.102-1.2 ст.120-1 ПК України за не реєстрацію податкових накладних; 
- №0401492409 від 11.07.2025, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 1020,00 грн. на підставі п.119.1 ст.119 ПК України за подання податкового розрахунку за ІІ квартал 2022 року з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі та з недостовірними даними Податкових розрахунків за ІІ – ІV квартали 2023 року;
- №0401522409 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 2030,26 грн., із яких 1316,63 грн. основний платіж, 329,16 грн. штрафні (фінансові) санкції, 384,47 грн. пеня;
- №0401542409 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 138,73 грн., із яких 89,97 грн. основний платіж, 22,49 грн. штрафні (фінансові) санкції, 26,27 грн. пеня.
Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з такого. 
Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України в редакції на час виникнення спірних відносин для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.2 статті 44 ПК України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
За вимогами п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше, зокрема, 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту; 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.
Згідно з п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Згідно із пунктами 85.2 та 85.6 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Пунктом 85.4 статті 85 ПК України встановлено, що при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Наведеними вище нормами передбачено, по-перше, обов`язок платника податків вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, крім того, надавати посадовим особам контролюючого органу документи, необхідні для проведення контролюючим органом перевірки.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що що частина первинних документів на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами на момент перевірки була відсутня та надана виключно на стадії судового розгляду, що ставить під сумнів доводи позивача про наявність всіх первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій позивача, які стали предметом перевірки.
В той же час суд першої інстанції здійснив аналіз господарських операцій на предмет їх реальності з урахуванням наданих позивачем на момент перевірки документів і погодився з доводами податкового органу не підтвердження взаємовідносин ТОВ «СКАЙРОРА ЮА» з його контрагентами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Стосовно прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення №0399930702 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 3690317,50 грн. (2952254,00 грн. - основний платіж, 738063,50 грн. штрафні (фінансові) санкції). 
Судом з`ясовано, що висновок контролюючого органу про заниження позивачем податку на прибуток в розмірі суму 2952254 грн. зроблений у зв`язку з встановленням нереальності господарських операцій позивача з його контрагентами ПП«Промакс Інжиніринг», ТОВ «Смарт Плейс», ТОВ «ТД «Причепи України», ТОВ «Гарвія», ТОВ «Рент стін», ТОВ «Центр енергетчного сприяння, ТОВ «Фірма «Альмера», ТОВ «Фірма «Дейзінг груп», ТОВ «Амадеус ворк», ТОВ «Кард компані».
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в ході перевірки надавались контролюючому органу наявні у товариства первинні документи стосовно взаємовідносин з зазначеними вище контрагентами. 
Висновки суду про порушення позивачем норм податкового законодавства і заниження у зв`язку з цим податку на прибуток на податку на додану вартість ґрунтуються на тому, що первинні документи, що надані в ході проведення перевірки, не мають юридичної сили первинних документів у зв`язку з зазначенням у них господарських операцій, які фактично не відбулись. І як слідство, відповідальні за ведення бухгалтерського та податкового обліку особи ТОВ «Скайрора ЮА» неправомірно формували регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі таких первинних документів. Окрім того, відповідачем враховано, що ТОВ «Скайрора ЮА» до перевірки не надано транспортні документи (товарно-транспортні накладні), гарантійні документи, паспорти та технічну документацію з метою підтвердження факту здійснення операцій по взаємовідносинам з ПП «Промакс Інжиніринг», ТОВ «Смарт Плейс» та з ТОВ «Торговий дім «Причепи України», в частині придбання товарів (робіт, послуг).
По взаємовідносинам ТОВ «Скайрора ЮА» з ТОВ «Гарвія», ТОВ «Рент стін», ТОВ «Центр енергетичного сприяння, ТОВ «Фірма «Альмера», ТОВ «Фірма «Дейзінг груп», ТОВ «Амадеус ворк», ТОВ «Кард компані» відповідач вказав, що надані до перевірки акти здачі – прийняття виконаних робіт (надання послуг) не містять інформації про зміст та обсяг господарської операції, про дату здійснення господарської операції а саме: інформації про одиницю виміру, кількість та місця їх виконання (спосіб виконання) та ін. А також, до перевірки не надано звіти, які мають містити результати таких досліджень (наданих послуг) та надані рекомендації замовнику таких послуг.
Судом з приводу таких висновків контролюючого органу з`ясовано таке. 
В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено взаємовідносини ТОВ «СКАЙРОРА ЮА» з контрагентами:
- ПП «ПРОМАКС ІНЖИНІРИНГ» - на підставі укладених договорів, а саме: договір на виконання робіт №0905-24/1 від 09.05.2024 та договір поставки №ПІ 01.10-24/1 від 01.10.2024.
За умовами договору на виконання робіт №0905-24/1 від 09.05.2024 відповідно до заявок Замовника та/або Специфікацій (додатків) договору, виконавець зобов`язується відповідно до технічного завдання та/або креслень Замовника виконати комплекс робіт з доопрацювання (як-то розкрій, згинання, механічна обробка, складання, монтаж, збірка, склеювання, фарбування у т.ч. порошкове, ґрунтування, антикорозійна обробка тощо та/або виготовлення деталей, зразків, макетів та/або готової продукції, як з матеріалів виконавця так і замовника, та передати її замовнику разом з супровідною технічною документацією або без такої, а замовник зобов`язується прийняти такі роботи та/або специфікаціями до нього.
Роботи виконуються силами та засобами виконавця. Виконавець має право залучити до процесу виконання робіт інших осіб (субпідрядників) (п.3.1 договору) .
Роботи виконуються із матеріалів виконавця та/або матеріалів замовника. При виконанні робіт з матеріалів замовника такі матеріали передаються виконавцю за актом приймання-передачі або за видатковою накладною на переробку, в яких зазначаються вид, найменування та їх кількість (п.3.2 договору). 
Робота (послуги) вважається виконаною Виконавцем та прийнятою Виконавцем з моменту підписання останнім Акту виконаних робіт та/або видаткової накладної і передачею йому Виконавцем продукції. Підписаний Сторонами Акт виконаних робіт та/або видаткова накладна є підставою для здійснення остаточного розрахунку з Виконавцем (п. 3.9 Договору).
Підставою для оплати є акт наданих послуг. Оплата наданих послуг проводиться шляхом безготівкового розрахунку протягом 20 робочих днів з моменту підписання акту виконаних робіт/наданих послуг. Замовник зобов`язаний: своєчасно оплачувати виконані Виконавцем Роботи в порядку, розмірі та в строки, передбачені цим Договором, Заявками та/або Специфікаціями (Додатками) до нього, за умови їх належного виконання Виконавцем відповідно до вимог Договору (п. 4.3.1.)
За договором поставки №ПІ 01.10-24/1 від 01.10.2024 Постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію на умовах, викладених у даному договорі та специфікаціях, у разі їх укладання.
Приймання продукції здійснюється на підставі фактичних даних по кількості та якості і згідно із інформацією у видаткових накладних. Приймання продукції по кількості та комплектності відбувається згідно з видатковими накладними та/або товарно-транспортними документами в момент поставки (п.2.2 договору). 
Продукція відвантажується Покупцеві у строк не більше 7 (семи) календарних днів від дати отримання рахунку на оплату від Постачальника, постачальник відвантажує продукцію на умовах поставки EXW або FCA м. Дніпро, (п.5.1, п. 5.2 Договору).
Відповідач в акті перевірки зазначив, що на виконання умов укладених договорів оформлено акти здачі-приймання робіт (надання послуг), видаткові, податкові накладні. 
Щодо договору на виконання робіт №0905-24/1 від 09.05.2024 контролюючим органом встановлено відсутність транспортних документів (товарно-транспортні накладні), на підставі яких здійснювалось транспортування/переміщення матеріалів/сировини для підтвердження факту здійснення операцій, в частині виконання послуг зі збирання та шліфування частин деталей корпусу фюзеляжа для БПЛА по взаємовідносинам з ПП «ПРОМАКС ІНЖИНІРИНГ», документів виробника та гарантійних документів. 
При цьому, відповідачем враховано, що у ПП «Промакс Інжиніринг», відповідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, відсутнє придбання транспортних послуг, та, ТОВ «Скайрора ЮА» не укладало договори оренди автомобілів та згідно наданих регістрів бухгалтерського обліку транспортні засоби відсутні. Проведеним аналізом ланцюга придбання задекларованого обсягу робіт (послуг) встановлено, що роботи (послуги) зборки та шліфування частин корпусу фюзеляжа для БПЛА ПП «Промакс Інжиніринг» за даними ЄРПН не придбавало, отже виконувало даний обсяг самостійно, що фізично неможливо у зв`язку з відсутністю персоналу для їх виконання.
Щодо договору поставки №ПІ 01.10-24/1 від 01.10.2024 – згідно аналізу ланцюга постачання встановлено невідповідність придбаної та реалізованої номенклатури товару (робіт, послуг), у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг у попередніх ланках постачання та/або реального задекларованого виробництва та неможливість фізичного та реального здійснення господарських операцій відображених в первинних документах.
Згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 розрахунки позивачем з ПП «ПРОМАКС ІНЖИНІРИНГ» проводились у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок. 
Також зазначено, що відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних та Рішень про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено відмову у реєстрації податкових накладних по взаємовідносинам ТОВ «Скайрора ЮА» з ПП «Промакс Інжиніринг». Контролюючий орган вказав, що станом на дату акту перевірки окремі податкові накладні, виписані ПП «Промакс Інжиніринг» в адресу ТОВ «Скайрора ЮА» мають статус «вiдмовлено за рiшенням Комiсiї. «Скаргу не задоволено»» та статус «реєстрацiю зупинено».
- ТОВ «СМАРТ ПЛЕЙС» - на підставі договору поставки №СП №16.09/24 від 16.09.2024, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію на умовах, викладених у даному договорі. Продукція відвантажується на умовах EXW м. Дніпро склад продавця.
Відповідачем встановлено, що на виконання умов вказаного договору ТОВ «Скайрора ЮА» з ТОВ «Смарт плейс» оформлено видаткові та податкові накладні. 
В той же час, зазначено, що проведеним аналізом регістрів бухгалтерського обліку, первинних документів та даних ТОВ «Скайрора ЮА», які передбачено укладеним договором, до перевірки не надано: технічну документацію; паспорт; гарантійні документи. Згідно аналізу ланцюга постачання встановлено невідповідність у ТОВ «СМАРТ ПЛЕЙС» придбаної та реалізованої номенклатури товару (робіт, послуг) у зв`язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг у попередніх ланках постачання та/або реального задекларованого виробництва та неможливість фактичного та реального здійснення господарських операцій, відображених у первинних документах. 
Станом на дату акту усі податкові накладні виписані ТОВ «СМАРТ ПЛЕЙС» в адресу позивача не зареєстровані в ЄРПН (мають статус «реєстрацію зупинено»). 
- ТОВ «ТД «Причепи України» - на підставі договорів купівлі-продажу №385 від 25.09.2024, №331 від 05.09.2024, за умовами яких продавець постачає, а покупець приймає і оплачує згідно з умовами даних Договорів причіпи автомобільні для перевезення вантажів. 
Відповідно до п.4.1 договорів передбачено надання разом з товаром документів для реєстрації причепа у Сервісних центрах МВС України, та (або) що підтверджують реєстрацію причепа Сервісних центрах МВС України, видаткову накладну, паспорт і посібник з експлуатації.
На виконання умов укладених договорів №385 від 25.09.2024 та №331 від 05.09.2024 ТОВ «Скайрора ЮА» з ТОВ «Торговий дім «Причепи України» оформлено видаткові та податкові накладні на придбання причипів.
Контролюючим органом зазначено, що до перевірки не надано транспортні документи (товарно -транспортні накладні), на підставі яких здійснювалось транспортування/переміщення ТМЦ для підтвердження факту здійснення операцій, в частині придбання ТМЦ, по взаємовідносинам з ТОВ «Торговий дім «Причепи України»; сертифікати відповідності від виробника, паспорти і посібники з експлуатації, гарантійні документи.
Згідно аналізу ланцюга постачання встановлено невідповідність у ТОВ «Торговий Дім «Причепи України» придбаної та реалізованої номенклатури товару (робіт, послуг) у зв`язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг у попередніх ланках постачання та/або реального задекларованого виробництва та неможливість фактичного та реального здійснення господарських операцій, відображених у первинних документах. 
Обладнання передається покупцю в кількості та комплектності згідно з накладною в м. Запоріжжя, вул. Зої Космодемянської, буд.1 
Окрім того, встановлено відсутність у вказаних контрагентів складських приміщень, виробничих фондів, витрат на ведення господарської діяльності для забезпечення задекларованого обсягу номенклатури товарів, робіт (послуг). 
- ТОВ «Гарвія», ТОВ «Рент стін», ТОВ «Центр енергетичного сприяння», ТОВ «ФІРМА «АЛЬМЕРА», ТОВ «Фірма «Дезінг груп», ТОВ «Амадеус ворк», ТОВ «Кард компані» в частині придбання послуг за умовами типових договорів, де Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги з наукових досліджень, розробці програмного забезпечення, консультаційні, інженерні послуги, послуги з обробки даних у сфері інформатизації, отриманих від замовника і інші додаткові послуги, пов`язані із забезпеченням діяльності замовника. 
Відповідачем зазначено, що на виконання умов укладених типових договорів по взаємовідносинам ТОВ «Скайрора ЮА» з вказаними контрагентами виписано акти здачі – прийняття виконаних робіт (надання послуг). В той же час встановлено, що надані до перевірки акти по послугам не містять інформації про зміст та обсяг господарських операцій, про дату здійснення господарської операції, а саме інформації про одиницю виміру, кількість та місця їх виконання, та відсутність звітів, які мають містити результати таких досліджень (наданих послуг) та надані рекомендації замовнику таких послуг.
Контролюючим органом зауважено, що підтвердженням зв`язку витрат (послуг придбаних у ТОВ «Гарвія», ТОВ «Рент стін», ТОВ «Центр енергетичного сприяння, ТОВ «Фірма «Альмера», ТОВ «Фірма «Дейзінг груп», ТОВ «Амадеус ворк», ТОВ «Кард компані» з господарською діяльністю суб`єкта господарювання можуть бути наказ по підприємству про необхідність проведення таких досліджень та надання послуг, час проведення, територію, межі, мети їх проведення тощо.
А також, до перевірки не надано звіти, які мають містити результати таких досліджень (наданих послуг) та надані рекомендації замовнику таких послуг. У звіті також повинна міститися інформація, зокрема, висновки та рекомендації за результатами проведеного дослідження.
Отже, відповідачем в ході аналізу наданих до перевірки документів встановлено, що придбані ТМЦ/послуги у ПП «Промакс Інжиніринг», ТОВ «Смарт Плейс», ТОВ «ТД «Причепи України», ТОВ «Гарвія», ТОВ «Рент стін», ТОВ «Центр енергетичного сприяння, ТОВ «Фірма «Альмера», ТОВ «Фірма «Дейзінг груп», ТОВ «Амадеус ворк», ТОВ «Кард компані» без мети здійснення господарської діяльності, а лише для документообігу, з метою надання вигоди ТОВ «Скайрора ЮА».
Суд апеляційної інстанції, з огляду на встановлені у справі обставини не погоджується з висновками контролюючого органу, що первинні документи, надані в ході проведення перевірки, не мають юридичної сили первинних документів у зв`язку з зазначенням у них господарських операцій, які фактично не відбулись. 
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
За визначенням, наведеним в пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому (пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України).
Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування підлягає з`ясуванню, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.
За приписами п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Згідно п.4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, прямі витрати - витрати, що можуть бути віднесені безпосередньо до конкретного об`єкта витрат економічно доцільним шляхом. 
Згідно п.6 П(С)БО 16 «Витрати», витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного перiоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здiйсненi (п. 7 П(С)БO 16).
Відповідно до п. 9 П(С)БО 16 не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати, зокрема, зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у п. 6 П(С)БО 16.
Відповідно до п. 18 П(С)БO 16 до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.
Як вбачається з матеріалів справи, в спірному випадку, позивачем подавались контролюючому органу документи на підтвердження реальності поставки товару, надання послуг/виконання робіт за договірними зобов`язаннями з вказаними контрагентами позивача, а саме: договори, видаткові накладні, акти наданих послуг/виконаних робіт, податкові накладні, та інші первинні документи, що змісту яких у контролюючого органу відсутні жодні заперечення. 
Виходячи із змісту господарських відносин позивача з контрагентами ПП «Промакс Інжиніринг», ТОВ «Смарт Плейс», ТОВ «ТД «Причепи України», суд апеляційної інстанції вважає, що подані позивачем контролюючому органу документи в їх сукупності в повній мірі підтверджують факт здійснення відповідних господарських операцій з поставки товару, виконання робіт (надання послуг).
Під час перевірки контролюючим органом не встановлено, що надані під час перевірки первинні документи на підтвердження вказаних операцій оформлені з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також відповідачем не встановлено порушень при відображенні вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському обліку підприємства.
Відповідачем в ході проведення перевірки не виявлено обставин, які б свідчили про невідповідність господарських операцій з поставки товару, виконання робіт (надання послуг) меті та задачам діяльності позивача, або що реалізація вказаних операцій не обумовлена розумними економічними причинами (цілями ділового характеру). 
В період взаємовідносин позивача з вказаними юридичними особами вони не були визнані ризиковими, на час здійснення господарських операцій з позивачем мали статус юридичної особи, платників податку на додану вартість, що свідчить про наявність у них спеціальної податкової правосуб`єктності.
Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до п.5 розділу ІІ затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 № 727 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
З огляду на наведені правові норми в їх сукупності, документами, які підлягають перевірці, є первинні документи, на підставі яких платником податків формуються показники податкової звітності.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, визначені в ч.2 ст.9 цього Закону, а саме: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
За правилами ч.4, 5 ст.9 вказаного Закону регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.
З огляду на вимоги Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» до первинних документів, вбачається, що зміст та обсяг господарської операції визначають особи, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. При цьому ці особи мають забезпечити розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобов`язань, доходів або витрат, з нею пов`язаних.
В спірному випадку, виходячи зі специфіки та умов укладених позивачем з його контрагентами договорів, посилання контролюючого органу на ненадання позивачем документів, які підтверджують транспортування товарно-матеріальних цінностей, на підставі яких здійснювалось транспортування/ переміщення матеріалів/сировини для виконання послуг зборки та шліфування частин корпусу фюзеляжа для БПЛА, документів виробника та гарантійних документів (ПП «ПРОМАКС ІНЖИНІРИНГ»), технічної документації; паспортів; гарантійних документів (ТОВ «СМАРТ ПЛЕЙС»), товарно-транспортних накладних, на підставі яких здійснювалось транспортування /переміщення ТМЦ для підтвердження факту здійснення операцій, в частині їх придбання, сертифікатів відповідності від виробника, паспортів і посібників з експлуатації (ТОВ «Торговий дім «Причепи України»), суд апеляційної інстанції не приймає в обґрунтування правомірності висновків контролюючого органу, зважаючи на те, що вищеозначені документи не є первинними документами, які в даному випадку підтверджують формування податкового обліку платником податків, а пов`язані з виконанням вимог іншого законодавства.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що документи, які не були надані до перевірки, не є первинними документами чи документами з питань обчислення і сплати податків та зборів в розумінні пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, тому їх ненадання не впливає на правомірність відображення певних господарських операцій в податковому обліку. 
Стосовно посилання відповідача на те, що у ПП «Промакс Інжиніринг» (код 45401640), ТОВ «Смарт Плейс» (код 39826895) та у ТОВ «ТД «Причепи України» (код 44325606) встановлено відсутність складських приміщень, виробничих фондів, необхідних ресурсів, витрат на ведення господарської діяльності для забезпечення задекларованого обсягу номенклатури товарів, робіт (послуг), що унеможливлює виконання ними договірних зобов`язань, суд апеляційної інстанції зауважує, що в даному випадку висновки відповідача про неможливість підтвердження реальності проведення господарських операцій позивачем з вказаними контрагентами пов`язується виключно з аналізом податкової інформації щодо цих контрагентів.
Втім, використана контролюючим органом податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача, носить лише інформативний характер, тому, враховуючи підтвердження певних господарських належними і допустимими первинними документами, які є підставами формування бухгалтерського обліку, суд першої інстанції вважає, що податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах щодо контрагентів суб`єкта господарювання, не є обов`язковим свідченням нереальності господарських операцій, 
Також, факти відсутності у контрагентів позивача певних засобів, ресурсів, про які вказує відповідач, самі по собі не свідчать про нереальність господарських операцій, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих суб`єктів не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами. Суд з цього приводу враховує, що чинним законодавством України не передбачено, яке конкретно майно та інші матеріальні ресурси та умови повинні бути наявні у платника податків для здійснення певної діяльності. 
Стосовно підтвердження господарських операцій позивача з постачальниками ТОВ «Гарвія» (договір про надання послуг №0912-24 від 09.12.2024), ТОВ «Рент стін» (договір про надання послуг №2810-1 від 28.10.2024), ТОВ «Центр енергетичного сприяння» (договір про надання послуг №221- 23/1 від 22.11.2023), ТОВ «ФІРМА «АЛЬМЕРА» (договір про надання послуг №2007-23/1 від 20.07.2023), ТОВ «Фірма «Дезінг груп» (договір про надання послуг №2307-23/1 від 23.07.2023), ТОВ «Амадеус ворк» (договір про надання послуг №2011-23/1 від 20.11.2023), ТОВ «Кард компані» (договір про надання послуг №2411-23/1 від 24.11.2023) в частині придбання послуг за умовами типових договорів, суд апеляційної інстанції з`ясував, відповідно до укладених позивачем з вказаними контрагентами договорів виконавці зобов`язувались надати позивачеві (замовнику) консультаційні послуги та інжинірингові послуги з розроблення технічної документації (проектів, креслень, схем, рекомендацій тощо). 
Пунктом 2.2 договорів передбачено, що вартість послуг і умови їх оплати визначаються сторонами у додатках до цього договору, у випадку необхідності збільшення вартості послуг, таке збільшення має узгоджуватися сторонами шляхом укладення змін до відповідного додатку, або укладення нового додатку. 
Остаточна вартість послуг зазначається у відповідному акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) та/або у додатку до даного договору (п. 2.3. договорів). 
Пунктом 3.7 договорів передбачено, що послуги вважаються наданими виконавцем та прийнятими замовником з моменту підписання останнім Акту виконаних робіт та/або передачею йому Виконавцем всієї технічної документації, якщо така вимога встановлена відповідним Додатком. Підписаний сторонами акт виконаних робіт є підставою для здійснення остаточного розрахунку з Виконавцем, інший порядок прийняття послуг та/або технічної документації може бути встановлено в Додатках до цього Договору.
В даному випадку висновок контролюючого органу про нереальність господарських відносин з вказаними суб`єктами господарювання ґрунтуються на тому, що надані до перевірки акти по послугам не містять інформації про зміст та обсяг господарської операції, про дату здійснення господарської операції а саме: інформації про одиницю виміру, кількість та місця їх виконання (спосіб виконання) та ін. Відповідач, посилаючись на п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зазначає, що в актах надання послуг мають бути конкретний перелік наданих послуг, місце і дата їх надання, а також зазначено, в чому виражено їх результат. Також зауважує, до перевірки не надано звіти, які мають містити результати таких досліджень (наданих послуг) та надані рекомендації замовнику таких послуг. 
Крім цього, відповідач вважає, що підтвердженням зв`язку витрат (послуг придбаних у ТОВ «Гарвія», ТОВ «Рент стін», ТОВ «Центр енергетичного сприяння, ТОВ «Фірма «Альмера», ТОВ «Фірма «Дейзінг груп», ТОВ «Амадеус ворк», ТОВ «Кард компані») з господарською діяльністю суб`єкта господарювання можуть бути наказ по підприємству про необхідність проведення таких досліджень та надання послуг, час проведення, територію, межі, мети їх проведення тощо.
При винесенні рішення в частині взаємовідносин позивача з вказаними контрагентами суд першої інстанції погодився з доводами відповідача про відсутність господарської операції вказуючи, що ключовими первинними документами, які підтверджують реальність операцій, є не лише акти приймання-передачі виконаних робіт (послуг), а й детальні звіти, технічні завдання, протоколи випробувань, результати досліджень, рекомендації, програмний код, документація тощо, що свідчать про фактичне виконання та передачу результатів. 
З приводу наведених відповідачем доводів, підтриманих судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вони є такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки на даний час відсутня законодавчо визначена форма актів виконання робіт (надання послуг), відповідачем також не наведено норму чинного законодавства, яка б зобов`язувала суб`єкт господарювання певним чином визначати та доводити обсяг наданих/отриманих послуг. 
Так, норми глави 63 Цивільного кодексу України, якою врегульований такий вид зобов`язань як послуги, не встановлюють ніяких правил і вимог до форми та змісту документів, що складаються на виконання договору про надання послуг. 
Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України, яка регулює загальні положення договору про надання послуг, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з позивачем, що норми Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не містить норми щодо обов`язковості надавати звіти про результати таких досліджень, надавати накази про необхідність проведення таких досліджень та надання послуг. Така обов`язковість бути мати місце у разі погодження умов договору, відповідно до якого передбачається обов`язковість надання звіту. 
В той же час, за умовами вказаних вище договорів про надання послуг не передбачено надання звітів, п. 4.3.4 договорів передбачено, що надання послуги підтверджується актом виконаних робіт від Виконавця.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що звіти та накази, про які вказує відповідача, були надані, містяться в матеріалах справи, що виключає висновок про нереальність господарської операції (надання послуг) за договорами з ТОВ «Гарвія», ТОВ «Рент стін», ТОВ «Центр енергетичного сприяння» ТОВ «ФІРМА «АЛЬМЕРА», ТОВ «Фірма «Дезінг груп», ТОВ «Амадеус ворк», ТОВ «Кард компані».
Виходячи з встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що складені на підтвердження виконання вказаних договорів акти приймання-передачі наданих послуг, звіти про надані послуги, враховуючи умови цих договорів, відповідають первинним документам в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що виходячи з правил ведення господарської діяльності, платник податків має право самостійно визначати обсяг послуг, який йому необхідний для забезпечення власної господарської діяльності. Визначення необхідності та доцільності складення суб`єктом господарювання певних документів під час виконання договору про надання послуг не належить до компетенції податкових органів. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені відповідачем в акті перевірки обставини жодним чином не спростовують реальності здійснення господарської операції вказаними вище контрагентами на адресу позивача у періоді, що перевірявся, отже податкове повідомлення-рішення №0399930702 від 11.07.2025 є протиправним, підлягає скасуванню. 
Стосовно податкового повідомлення-рішення №0399960702 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 62632,50 грн. (50106,00 грн. основний платіж, 12526,50 грн. штрафні (фінансові) санкції), суд апеляційної інстанції з`ясував таке. 
Висновок контролюючого органу про заниження податку на додану вартість зроблений контролюючим органом з огляду на встановлений контролюючим органом факт завищення податкового кредиту по взаємовідносинам позивача з ПП «Промакс Інжиніринг» на суму 11 744 грн. у зв`язку з тим, що господарські операції між підприємствами ПП «Промакс Інжиніринг» та ТОВ «Скайрора ЮА» визнано такими, що фактично не відбулись.
Відповідач вказує, що ТОВ «Скайрора ЮА» при декларуванні ПДВ порушено п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України, чим завищено податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 11 744 грн., у т.ч.: за листопад 2024 року на суму 11 744 грн.
Також, як зазначено в акті перевірки, проведеним аналізом наданих до перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку по бух.рах 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 712 «Дохід від реалізації інших оборотних активів, 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 64 «Розрахунки по податками та платежам, даних Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено заниження податкових зобов`язань з ПДВ за березень 2024 року на суму реалізованих ТМЦ (Ноутбук) в адресу контрагента - покупця ПП «Промакс інжиніринг» на суму ПДВ 400 грн.
Відповідач зазначає, що позивач повинен був нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 400 грн за березень 2024 року, включити їх до складу податкових зобов`язань декларації з ПДВ та зареєструвати податкові накладні на самостійно нараховані податкові зобов`язання.
Внаслідок такого порушення відповідачем нараховано штрафну санкцію відповідно до п.120-1.2 ст.120 ПК України 50%, що складає 200,00 грн. за відсутність реєстрації податкової накладної.
Також встановлено заниження податкових зобов`язань на суму 37962,00 грн. (лютий 2022 року – 30702,00 грн., червень 2022 року – 7260,00 грн): реалізація товару за цінами, нижчими від ціни придбання покупцям ТОВ «Карбонпром» (30702,00 грн.), ФОП ОСОБА_3 (7260,00 грн.) в результаті співставлення цін придбання та реалізації.
В порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України позивачем не здійснено реєстрацію податкових накладних виходячи з обсягу ТМЦ при здійсненні реалізації товару за цінами нижчими за ціни придбання – нараховано штрафну санкцію 5% від обсягу реалізації, але не більше 3400 грн.: 
Розрахунок: сума ПДВ – 30702,11 грн. обсяг постачання 153510,51 грн (різниця між сумою придбання та реалізації) – штраф 5% = 3657,53 грн. (фактично 3400,00 грн); сума ПДВ – 7260,00 грн. обсяг постачання 36300 грн (різниця між сумою придбання та реалізації) – штраф 5% = 1815,00 грн.
Отже, загальний розмір штрафу 5215,00 грн. 
З приводу висновків контролюючого органу про завищення суми податкового кредиту в розмірі 11 744 грн. по взаємовідносинам позивача з ПП «Промакс Інжиніринг» суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Відповідно до пп. «а» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
За правилами пп. «а» п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.
У відповідності до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з абз.1-3 п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Як з`ясовано судом вище, встановлені у справі обставини, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності підтверджують, що господарські операції позивача з ПП «Промакс Інжиніринг» є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, контролюючим органом не подано доказів, які свідчили би про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували би фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків. 
З приводу доводів відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних по взаємовідносинам ТОВ «Скайрора ЮА» з ПП «Промакс Інжиніринг» суд апеляційної інстанції зауважує, що контролюючим органом не зазначено, які саме податкові накладні ПП «Промакс Інжиніринг» не зареєстровані та не встановлено, що позивачем віднесені певні суми ПДВ на підставі податкових накладних, які не зареєстровані в установленому порядку в ЄРПН. 
Отже, за наведеного вище правового регулювання позивачем правомірно результати господарських операцій з ПП «Промакс Інжиніринг» відображені в податковому облікує, сума податку на додану вартість в розмірі 11 744 грн. віднесена до складу податкового кредиту, тому є помилковим висновок відповідача про завищення податкового кредиту на вказану суму податку на додану вартість у зв`язку з не підтвердженням взаємовідносин ТОВ «Скайрора ЮА» з ПП «Промакс Інжиніринг». 
Щодо встановленого відповідачем в ході перевірки заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість по операціям зі здійснення реалізації ТМЦ нижче їх ціни придбання та по операції з реалізації ТМЦ (Ноутбук), позивач висновки відповідача в цій частині не оскаржує. 
Відповідно до абз.1 п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
За загальним правилом абз.2 п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).
В спірному випадку акт перевірки містить обставини, що стосуються реалізації позивачем товару за цінами, нижчими від ціни придбання, покупцям ТОВ «Карбонпром» (30702,00 грн.), ФОП ОСОБА_3 (7260,00 грн.), а також заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму реалізованих ТМЦ (Ноутбук) в адресу контрагента - покупця ПП «Промакс інжиніринг» в розмірі 400 грн. Вказані обставини позивачем поданими до суду доказами не спростовуються, отже суд апеляційної інстанції не вбачає в діях контролюючого органу ознак протиправності при визначенні позивачу грошових зобов`язань з податку на додану вартість в загальному розмірі 38362,00 грн., тому вважає, що податкове повідомлення-рішення №0399960702 від 11.07.2025 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 38362,00 грн (основний платіж) та 9590,50 грн. штрафні (фінансові) санкції є правомірним.
Відповідно, податкове повідомлення-рішення №0399960702 від 11.07.2025 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 14 680,00 грн., із яких 11744,00 грн. основний платіж, 2936,00 грн. штрафні (фінансові) санкції є протиправним, підлягає скасуванню.
Встановлений відповідачем факт заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 38362,00 грн безпосередньо вплинув на застосування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) за платежем податок на додану вартість у сумі 5 415 грн. (5%, але не більше ніж 3 400 грн. та 50%) податковим повідомленням – рішенням (форма «ПН») - №0399970702 від 11.07.2025. 
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодеком термін.
Відповідно до п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до статей 188 і 189 цього Кодексу, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг, можуть скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції з постачання товарів/послуг.
Згідно абз.4 пп.201.10 ст.201 податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Отже, з огляду на те, що за вказаними вище операціями з реалізації товару за цінами, що є нижчими за ціни придбання, а також продажу товару в адресу покупця ПП «Промакс інжиніринг» позивач мав скласти відповідні податкові накладні і зареєструвати їх в ЄРПН, невиконання такого обов`язку є підставою для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до п.120-1.2 ст.120-1 ПК України. 
Виходячи з наведених норм Податкового кодексу України, враховуючи встановлений відповідачем і не спростований позивачем факт заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість по операціям зі здійснення реалізації ТМЦ нижче їх ціни придбання та по операції з реалізації ТМЦ (Ноутбук), суд апеляційної інстанції вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог в частині оскарження податкового повідомлення-рішення №0399970702 від 11.07.2025.
Стосовно податкового повідомлення-рішення №0401522409 від 11.07.2025 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 2030,26 грн. (1316,63 грн. основний платіж, 329,16 грн. штрафні (фінансові) санкції, 384,47 грн. пеня) суд апеляційної інстанції з`ясував таке. 
В акті перевірки контролюючим органом зазначено, що перевіркою достовірності та повноти включення доходів (як у грошовій, так і не грошовій формах) до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу встановлено, що на підставі наданих до перевірки документів, а саме: оборотно-сальдових відомостей по рахунку 372 «Розрахунки з підзвітними особами» щомісячно за весь період перевірки та первинних документів: авансових звітів з первинними документам, які підтверджують витрати коштів, наданих під звіт, в перевіряємому періоді, згідно авансового звіту №43 від 26.09.2023 (підзвітна особа ОСОБА_2 - працівник ТОВ «Скайрора ЮА») та фіскального чеку від магазину КОМФІ від 24.09.2023, придбаний товар (Електроковдра Noveen) 2 одиниці за ціною 2 999,00 грн. на загальну суму 5 998,00 грн.
За вказаним фактом контролюючим органом зроблений висновок щодо понесення витрат на придбання товару, що не пов`язані з виконанням обов`язків трудового найму працівника. Оскільки витрачені кошти працівником на придбання вищезазначених товарів проведені за рахунок ТОВ «Скайрора ЮА», тому працівнику підприємства було надано додаткове благо в загальній сумі 5998,00 грн. (платіжне доручення вихідне 33245453 від 26.09.2023) у вигляді суми грошового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку.
В той же час, наявні в матеріалах справи докази свідчать, що відповідно до службової розписки працівник ТОВ «Скайрора ЮА» ОСОБА_2 оплатив матеріальні цінності в ТОВ «Епіцентр К», на складі- магазині «Торус», що підтверджується чеками: № 416312 від 19.09.2023 на загальну суму 3055, 50 грн, № 60270 ТОВ «Епіцентр» від 20.09.2023 на суму 880, 00 грн., № 313588 від 24.09.2023 на суму 5998,00 грн. Позивач зазначає і на підтвердження своїх доводів надає відповідні докази, що вказані товарно-матеріальні цінності придбані для обслуговування і управління загальновиборчих потреб цеху, для виконання поточного ремонту власними силами об`єктів основних засобів.
Стосовно грошових коштів в сумі 5998,00 грн., які визнані контролюючим органом як додаткове благо ОСОБА_2 , позивачем складено звіт про використання коштів/електронних грошей, виданих на відрядження або під звіт від 26.09.2023.
Відповідно до п.162.1 ст.162 ПУ України платниками податку на доходи фізичних осіб є, в тому числі, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податковий агент.
Відповідно до пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент – для оподатковуваних доходів з джерел їх походження в Україні (абз.«а» п.171.2 ст.171 ПК України).
Відповідно до пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку визначеної ст.167 Кодексу.
Згідно пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід, складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. 
Згідно абз.«г» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом. 
Підпунктом 14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розд. IV Кодексу).
В той же час, за прямою нормою пп.165.1.11 п.165.1 ст.165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: кошти, отримані платником податку на відрядження або під звіт і розраховані згідно із пунктом 170.9 статті 170 цього Кодексу, а також суми компенсаційних виплат в іноземній валюті, що виплачуються відповідно до закону працівникам дипломатичної служби, направленим у довготермінове відрядження 
Згідно з пп.170.9.1 п.170.9 ст.170 ПК України податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого підпунктом 170.9.2 цього пункту строку, є особа, що видала таку суму, а саме: б) під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок особи, що їх видала, - у сумі, що перевищує суму фактичних витрат платника податку на виконання таких дій.
Застосовуючи наведені правові норми до спірних відносин, враховуючи, що позивачем кошти в розмірі 5998,00 грн. своєму працівнику видані під звіт і використані для придбання товару в межах господарської діяльності підприємства, про що свідчить належне документальне підтвердження, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок відповідача, підтриманий судом першої інстанції, про порушення позивачем норм податкового законодавства і заниження об`єкту оподаткування податку на доходи фізичних осіб на вказану суму 5 998,00 грн.
З цих же підстав суд є безпідставним донарахування відповідачем військового збору податковим повідомленням-рішенням від 11.07.2025 № 0401542409.
Відповідно до пп.1.1-1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 ПКУ (пп.1.2 п.161 підрозділу 10 Розділу XX ПК України): загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
Таким чином, приймаючи до уваги, що розмір військового збору прямо залежить від суми оподатковуваного доходу, а за встановлених вище обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність тверджень відповідача про заниження позивачем об`єкту оподаткування податку на доходи фізичних осіб на суму 5 998,00 грн., відповідно, безпідставним є донарахування відповідачем військового збору в сумі 89,97 грн., тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.07.2025 № 0401542409 є протиправними підлягає скасуванню. 
Стосовно правомірності застосування штрафної санкції в розмірі 1020,00 грн. на підставі п.119.1 ст.119 ПК України суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Пунктом 119.1 статті 119 ПК України передбачена відповідальність за неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.
В спірному випадку відповідачем перевіркою дотримання ТОВ «Скайрора ЮА» обов`язків щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску встановлено, що Податкові розрахунки за період, що перевірявся, надавались до контролюючого органу з порушенням термінів.
Податковий розрахунок «Скайрора ЮА» ІІ квартал 2022року надано до ДПІ з порушенням встановленого порядку, а саме: граничний термін надання - 09.08.2022, дата отримання звіту ДПІ - 10.08.2022.
Відповідно до абз.«б» п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до ПК України мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені ПК України для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.
Форма розрахунку (ф.№ 4ДФ) та порядок її заповнення передбачені Порядком заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 13 січня 2015 року №4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 грудня 2020 року №773), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015р. за №111/26556.
У відповідності з п.1 р. ІІ Порядку, розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) з розбивкою по місяцях звітного кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу.
В спірному випадку позивач не заперечує факт подання звітності за перше півріччя 2022 року з порушенням законодавчо встановленого. За поясненням позивача подання податкової звітності з лютого 2022 року здійснювалася директором товариства; оскільки бухгалтер звільнилася з підприємства, звіт було подано 09 серпня 2022 року в 17:46:51, але останній не бу прийнятий, оскільки не відповідав вимогам електронного кабінету. На ранок наступного дня подано електронний документ та звіт було прийнято. 
Втім вказані обставини не є такими, що звільняють товариство від відповідальності за допущене податкове правопорушення, є достатньою підставою для застосування до позивача такого заходу впливу як штраф на підставі п.119.1 ст.119 ПК України.
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайрора ЮА» - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року у справі №160/24324/25 - скасувати, ухвалити нове рішення.
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
- №0399930702 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 3690317,50 грн., із яких 2952254,00 грн. основний платіж, 738063,50 грн. штрафні (фінансові) санкції; 
- №0399960702 від 11.07.2025 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 14 680,00 грн., із яких 11744,00 грн. основний платіж, 2936,00 грн. штрафні (фінансові) санкції; 
- №0401522409 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 2030,26 грн., із яких 1316,63 грн. основний платіж, 329,16 грн. штрафні (фінансові) санкції, 384,47 грн. пеня;
- №0401542409 від 11.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 138,73 грн., із яких 89,97 грн. основний платіж, 22,49 грн. штрафні (фінансові) санкції, 26,27 грн. пеня.
В решті позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров