УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

20 липня 2026 року 
м. Київ
справа №160/34163/25
адміністративне провадження №К/990/25589/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Кравчука В.М., перевіривши касаційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одринської Олени Вячеславівни 
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2026 року
у справі №160/34163/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «В ПЛЮС» 
до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одринської Олени Вячеславівни
про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «В ПЛЮС» (далі - ТОВ «В ПЛЮС», позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (далі - Департамент, відповідач-1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одринської Олени Вячеславівни (далі - Державний реєстратор, відповідач-2, скаржник), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора №81123713 від 01 жовтня 2025 року про відмову у проведенні реєстраційних дій, яким державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Одринською О.В. відмовлено в проведенні реєстраційних дій за заявою ТОВ «В ПЛЮС» від 25 вересня 2025 року за реєстраційним номером 69086960;

- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради провести державну реєстрацію речових прав та зареєструвати за ТОВ «В ПЛЮС» право власності на підставі договору купівлі-продажу від 01 липня 2010 року на об`єкт незавершеного будівництва - комплекс з обслуговування автомобілів літ. Б (готовність 16%, площею 215,1 м кв.), розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова, буд. 7.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року позов задоволено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного реєстратора на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, Державний реєстратор 03 червня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2026 року касаційну скаргу Державного реєстратора залишено без руху на підставі статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом.

В межах строку для усунення недоліків касаційної скарги Державний реєстратор звернувся до Суду з клопотанням про усунення недоліків касаційної скарги та документом про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, Державним реєстратором усунуто недоліки, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення пункту 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 (далі - Положення №1845/0/15-21), Інструкції користувача підсистеми «Електронний суд», затвердженої наказом державного підприємства «Центр судових сервісів» від 22 вересня 2021 року №74-ОД (далі - Інструкція №74-ОД), та порушив положення статей 121, 242, пункту 6 частини п`ятої статті 251, статей 295, 298, пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

На думку скаржника, суд апеляційної інстанції не перевірив фактичних обставин справи та проігнорував надані скаржником пояснення, помилково встановивши, що апеляційну скаргу подано з порушенням процесуальних строків. Довідка про доставку електронного листа, на яку посилався суд апеляційної інстанції, підтверджує направлення рішення суду першої інстанції до електронного кабінету іншого відповідача у справі - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, а не до особистого кабінету скаржника, тобто Державного реєстратора.

На думку скаржника, позивач ввів суд в оману, оскільки при поданні позову через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» у даних скаржника (який була відповідачем-2) не зазначив її індивідуальний реєстраційний номер облікової картки платника податків (3147111320), а замість нього вказав код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Департаменту (40392181), який є окремою стороною у справі. Через відсутність реєстраційного номера облікової картки платника податків в електронній справі всі процесуальні документи автоматично направлялися виключно до кабінету Департаменту. Скаржник не має доступу до електронного кабінету Департаменту, а тому протягом усього розгляду справи в суді першої інстанції була позбавлена права на участь та представлення своїх інтересів.

Відлік процесуальних строків для користувача підсистеми ЄСІКС «Електронний суд» починається не з часу надходження інформативних повідомлень, а з дати надходження самих процесуальних документів до розділу «Мої справи». Скаржник не мав доступу до матеріалів справи до моменту самостійного ознайомлення з текстом рішення на сайті судової влади 06 квітня 2026 року, а документи у цій справі стали доступні у його особистому електронному кабінеті лише 09 квітня 2026 року. Відповідно, несвоєчасне отримання копії оскаржуваного рішення є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Скаржник також обґрунтовує свої мотиви щодо порядку обчислення процесуальних строків посиланнями на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 23 серпня 2023 року у справі №480/7304/22, від 25 жовтня 2023 року у справі №160/8762/21, у яких зазначено, що відлік процесуальних строків починається не з часу надходження інформативних повідомлень у розділ «Повідомлення» та на адресу електронної пошти, а з дати надходження самих процесуальних документів до Електронного кабінету у підсистемі ЄСІКС «Електронний суд» у розділ «Мої справи».

У касаційній скарзі Державний реєстратор просить Верховний Суд скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2026 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття скарги до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2026 року, з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції положень пункту 29 Положення №1845/0/15-21, Інструкції №74-ОД, перевірки дотримання положень статей 121, 242, пункту 6 частини п`ятої статті 251, статей 295, 298, пункту 4 частини першої статті 299 КАС України та перевірки необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23 серпня 2023 року у справі №480/7304/22, від 25 жовтня 2023 року у справі №160/8762/21.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одринської Олени Вячеславівни на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2026 року у справі №160/34163/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «В ПЛЮС» до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одринської Олени Вячеславівни про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

3. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

4. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Кравчук