ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2026 року Чернігів Справа № 620/10978/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 974030123918 від 02.07.2025 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника з 24.06.2025.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона є дружиною померлого годувальника ОСОБА_2 , яка перебувала на його утриманні, досягла пенсійного віку та отримує пенсію, відтак має право переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідачем подано до суду відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, надана позивачем довідка Чернігівської обласної прокуратури №21-98 від 24.12.2024 про складові заробітної плати не відповідає вимогам частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII. Так, відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Стверджує, що свідоцтво про одруження НОМЕР_1 видано країною колишнього СРСР, тому належних доказів перебування у шлюбі з померлим позивачем не надано. Відтак, відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач 24.06.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с.11-12).
З урахуванням принципу екстериторіальності, заява позивача опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області та рішенням від 02.07.2025 № 974030123918 ОСОБА_1 відмовлено в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки надана заявницею довідка від 24.12.2024 року № 21-98 про складові заробітної плати (грошового забезпечення), видана Чернігівською обласною прокуратурою не відповідає вимогам частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII та свідоцтво про одруження НОМЕР_1 видано «Мордовською АССР» (а.с. 15-16).
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області незаконним, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.
Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Правові засади пенсійного забезпечення працівників прокуратури встановлює Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014, який набрав чинності з 15.07.2015.
Частиною дев`ятнадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до положень пункту 1 частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягай пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягай пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Право на перехід на пенсію по втраті годувальника передбачено в статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, який набрав чинності з 15.07.2015.
Аналогічна правова позиція щодо наявності в особи права на призначення пенсії згідно частини дев`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» висловлена Верховним Судом у постановах від 13.03.2019 у справі №520/10309/16-а, від 05.09.2018 у справі №760/13734/16-а, від 27.11.2018 у справі №725/1621/16-а та від 10.07.2018 у справі №727/8035/16-а.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення/перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.
Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436.
Згідно пункту 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за переведенням з одного виду пенсії на інший, вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Відповідно до пункту 2.3 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. розділу ІІ Порядку № 22-1 йдеться про документи про стаж та документи, що підтверджують заробітну плату.
Також надаються такі документи:
1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); 2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;
3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;
4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;
5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці 2 пункту 2 частини 2 статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;
7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;
8) документи про місце проживання (реєстрації);
9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;
10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.
11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини 2 статті 36 Закону).
Пунктом 2.11 розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Як слідує з оскаржуваного рішення від 02.07.2025 № 974030123918 позивачу відмовлено в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у зв`язку з тим, що свідоцтво про одруження НОМЕР_2 видано в «Мордовской АССР».
Однак, суд вважає безпідставним неврахування відповідачем даного свідоцтва при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки свідоцтво про одруження НОМЕР_2 позивача містить всі необхідні реквізити, а саме прізвище, ім`я та по батькові кожного з подружжя (як до, так і після реєстрації шлюбу), дата народження кожного з подружжя, дата державної реєстрації шлюбу, місце державної реєстрації (назва органу ДРАЦС, який видав документ, місто/село, область), номер актового запису у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян (ДРАЦС), дата видачі самого свідоцтва, серія та номер бланка свідоцтва, підпис посадової особи органу ДРАЦС та гербова печатка.
Щодо довідки від 24.12.2024 № 21-98 про складові заробітної плати (грошового забезпечення), виданою Чернігівською обласною прокуратурою, встановлено, що вона не відповідає вимогам частини другою статті 86 Закону № 1697-VII, суд зазначає таке.
Згідно розписки-повідомлення поданої до заяви від 24.06.2025 №780 ОСОБА_1 було подано довідку про заробітну плату (спецпенсії) № 21-48 та довідку № 21-49; довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником № 1327; заява про призначення/перерахунок пенсії № 780; паспорт громадянина України № НОМЕР_3 (а.с. 43). 
В матеріалах справи міститься копія довідки про складові заробітньої плати/грошового забезпечення від 23.06.2025 № 21-48 та копія довідки про складові заробітньої плати/грошового забезпечення від 23.06.2025 № 21-49.
Довідки від 24.12.2024 № 21-98 про складові заробітної плати (грошового забезпечення), виданою Чернігівською обласною прокуратурою на яку посилається відповідач в оскаржуваному рішенні суду не надано.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково шляхом: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійною фонду України у Вінницькій області від 02.07.2025 № 974030123918; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника з 24.06.2025, з урахуванням висновків суду.
Що стосується вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника з 24.06.2025, то суд зазначає наступне.
З практики Європейського суду витікає, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Частиною першою статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, зокрема, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.
Отже, вирішення питання про призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 24.06.2025 про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. 
У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 908,40 грн. 
Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька обл., 21005, код ЄДРПОУ 13322403) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійною фонду України у Вінницькій області від 02.07.2025 № 974030123918.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника з 24.06.2025, з урахуванням висновків суду.
В решті позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908,40 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18.08.2026. 

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ