Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/571/26 
Провадження № 2/376/1044/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року Сквирський районний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Батовріної І.Г.
за участю секретаря Литвинчук М.Г.
розглянувши в залі суду м. Сквира у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
встановив:
Представник ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.12.2024 року близько 22:35 год. у м. Сквира на перехресті вул. Свобода та вул. Гоголя, Білоцерківського району, Київської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Сквирського районного суду Київської області від 19.02.2025 року у справі №376/78/25 було встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджена, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно – правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан». Власник транспортного засобу «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу «VOLKSWAGEN» у розмірі 37 122,68 грн.. Відповідач добровільно заборгованість з відшкодування завданих збитків не сплачує. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 37 122,68 грн. та судовий збір.
Ухвалою суду від 18.03.2026 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав.
Конверти з рекомендованими повідомленнями та судовими повістками з повідомленням про судові засідання, направлені зареєстровану адресу відповідача, повернулися до суду із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі № 443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.12.2024 року близько 22:35 год. у м. Сквира на перехресті вул. Свобода та вул. Гоголя, Білоцерківського району, Київської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Сквирського районного суду Київської області від 19 лютого 2025 року у справі №376/78/25 було встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджена, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння (а.с. 4-5).
Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
03.01.2025 р. ОСОБА_2 , власник транспортного засобу «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10)
Відповідно до акту про врегулювання страхового випадку та страхового акту № G-41645-1 сума страхового відшкодування була визначена у розмірі 37 122,68 грн. (а.с. 13-14) та відповідно до платіжної інструкції № 227971 від 17.01.2025 р. була виплачена ОСОБА_2 (а.с. 15).
Отже, на думку ТДВ «СК «Гардіан», воно виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини заподіювача шкоди, який забезпечив цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Ч. 2 ст. 8 вказаного Закону встановлено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині 1 статті 990 ЦК України.
Відповідно до ст. 27 вищевказаного Закону, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Як вбачається із постанови Сквирського районного суду Київської області від 19 лютого 2025 року у справі №376/78/25 винуватцем ДТП, яка відбулася 13.12.2024 року визнано ОСОБА_1 , який на момент вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп?яніння, що підтверджується результатом тесту із використанням спеціального приладу Alkotest Drager 0045 – 2,76 проміле, визнаний судом винним за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Враховуючи наведене у позивача виникло право на відшкодування витрат, які товариство понесло у зв`язку із відшкодуванням шкоди завданої ДТП у сумі 37 122,68 грн..
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки на момент вчинення ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння, позовні вимоги про стягнення з нього на користь ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 37 122,68 грн. підлягають задоволенню.
На підставі статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 328,00 грн., що сплачені позивачем при зверненні з вказаним позовом до суду.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263 - 265, 268, 279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
вирішив:
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», код ЄДРПОУ: 35417298 суму страхового відшкодування у розмірі 37 122 (тридцять сім тисяч сто двадцять дві) грн. 68 коп.. 
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», код ЄДРПОУ: 35417298 судовий збір в розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп..
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г.Батовріна