Справа № 521/8340/26
Провадження № 2-о/521/331/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року        м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді – Леонова О.С.,
за участю присяжних – Ташматова В.А., Мануїлової К.В.,
секретаря судового засідання – Должненко В.О.,
за участю:
заявника – ОСОБА_1 ,
представника заявника – ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи (військової частини НОМЕР_1 ) – ОСОБА_3 ,
представника заінтересованої особи – Толкача А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління міністерства юстиції України, Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України, бригада « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), Міністерство оборони України, Адміністрація Державної прикордонної служби України, Міністерство внутрішніх справ України, про оголошення фізичної особи померлою, –

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про оголошення померлим його сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом під час мобілізації. З 10.03.2025 року він був зарахований у списки особового складу НОМЕР_3 прикордонного загону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (в/ч НОМЕР_1 ) на посаду заступника начальника другої прикордонної застави. З метою виконання бойових завдань був направлений в операційну зону ОТУ «Харків». 25.08.2025 року заявник отримав сповіщення сім`ї № 15807 про те, що 07.05.2025 року старший лейтенант ОСОБА_4 зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі н.п. Вовчанські Хутори Харківської області.
Матеріалами службового розслідування встановлено, що 07.05.2025 року близько 17:50 внаслідок підриву ворожої міни ТМ-62 на даху бліндажу старший лейтенант ОСОБА_4 отримав поранення, несумісні з життям. Через інтенсивні бойові дії, оточення позиції та необхідність евакуації інших поранених, тіло евакуювати не вдалося. Заявник зазначає, що з моменту події минуло більше шести місяців, обставини зникнення прямо загрожували життю сина, а оголошення його померлим необхідне для реалізації особистих немайнових та майнових прав, передбачених законодавством для членів сімей загиблих військовослужбовців.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заяву в повному обсязі, просили її задовольнити.
Представники заінтересованих осіб у судовому засіданні при вирішенні питання покладалися на розсуд суду, проти задоволення заяви не заперечували.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом достовірно встановлено, що заявник ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та з 20.12.2023 року по 10.03.2025 року проходив службу у складі НОМЕР_5 прикордонного загону ДПСУ. З 10.03.2025 року ОСОБА_4 у військовому званні «старший лейтенант» був зарахований до списків особового складу НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 , бригада « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та призначений на посаду заступника начальника другої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування.
На виконання бойових (спеціальних) завдань, з 22.03.2025 року старший лейтенант ОСОБА_4 був направлений у службове відрядження в операційну зону Оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (район н.п. Приколотне, Вовчанського району Харківської області).
Судом детально досліджено обставини ймовірної загибелі військовослужбовця. Так, згідно з Витягом із журналу бойових дій другого відділу прикордонної служби НОМЕР_6 прикордонного загону, 07 травня 2025 року в період з 12:33 до 14:21 збройні формування держави-агресора проводили штурмові дії в напрямку позицій підрозділу. Близько 17:50 ворог здійснив підрив (орієнтовно міною ТМ-62) на даху бліндажа, де перебував старший лейтенант ОСОБА_4 , внаслідок чого останній отримав поранення, несумісні з життям. Під час бою військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту та зі штатною зброєю (АК-74).
Вказані обставини повністю узгоджуються з письмовими поясненнями безпосередніх очевидців події – майора ОСОБА_5 та інспектора прикордонної служби 2 категорії – водія відділення вогневої підтримки. З їхніх пояснень, зафіксованих у матеріалах службового розслідування, слідує, що після потужного вибуху бліндаж було повністю зруйновано. Коли бійці підійшли до заваленого укриття, старший лейтенант ОСОБА_4 не подавав жодних ознак життя. Через щільне оточення, вичерпання боєкомплекту та ресурсів життєзабезпечення, наявність великої кількості важкопоранених серед особового складу та руйнування 80% укриттів, старшим позиції було прийнято рішення про відхід задля уникнення повного знищення підрозділу. Евакуювати тіло ОСОБА_4 за таких екстремальних бойових умов було об`єктивно неможливо.
За фактом зникнення військовослужбовця було проведено службове розслідування, висновок якого затверджено 10.06.2025 року. Комісія дійшла безальтернативного висновку: зникнення безвісти старшого лейтенанта ОСОБА_4 вважати пов`язаним із захистом Батьківщини під час виконання обов`язків військової служби, при веденні бойових дій з підрозділами противника 07.05.2025 року в районі н.п. Вовчанські Хутори Харківської області.
На підставі Сповіщення сім`ї № 15807 від 22.08.2025 року заявник звернувся до органів Національної поліції, а відомості про ОСОБА_4 були внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Витяг від 24.11.2025 року № 20251124-3474, статус – зниклий безвісти на території ведення бойових дій).
Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам, суд виходить із такого.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи. Пунктом 3 частини другої цієї статті передбачено розгляд справ про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Суд бере до уваги сталу судову практику, зокрема правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/1102/22 (а також постановах КЦС ВС від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23, від 25.04.2024 у справі № 278/970/23), згідно з якими відлік шестимісячного строку, визначеного ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення особи померлою слід обраховувати з моменту настання події (яка з високим ступенем вірогідності призвела до смерті особи), а не з моменту закінчення дії воєнного стану. Такий підхід гарантує дотримання принципу правової визначеності та дозволяє своєчасно надати правову охорону членам сімей, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю особи виникають майнові і немайнові права. 
Оголошення фізичної особи померлою – це підтвердження судовим рішенням обґрунтованого припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності її загибелі. Підставою для такого рішення є не беззаперечні факти (медичні довідки, огляд тіла), наявність яких дозволяла б встановити безпосередньо юридичний факт смерті, а саме обставини, що дають переконливі підстави припускати смерть такої особи в конкретний час та в конкретному місці.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням (ст. 89 ЦПК України), суд приходить до переконання, що матеріали справи містять вичерпні докази того, що 07 травня 2025 року старший лейтенант ОСОБА_4 опинився в умовах прямого бойового зіткнення, зазнав вогневого ураження (підрив бліндажа), отримав травми, несумісні з життям, та залишився на полі бою, що унеможливило його медичний огляд та евакуацію. Вказані обставини становили безпосередню невідворотну загрозу його життю та дають суду обґрунтовані й безсумнівні підстави припускати його загибель саме у цей день. З моменту вказаної події минуло більше шести місяців, відомості про перебування ОСОБА_4 у полоні відсутні, на зв`язок із рідними він не виходив.
Відповідно до статті 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Враховуючи, що оголошення сина померлим має для заявника юридичне значення, оскільки є необхідною та єдиною можливою умовою для отримання свідоцтва про смерть в органах ДРАЦС (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»), реалізації спадкових прав та отримання державних соціальних гарантій і виплат, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 46, 47 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 293, 305-308 ЦПК України, суд, –
В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 – задовольнити.
Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт громадянина України № НОМЕР_8 , виданий органом 5114 від 02.10.2018 р., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України.
Датою смерті громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Місцем смерті громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати: населений пункт Вовчанські Хутори, Чугуївський район, Харківська область, Україна.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для державної реєстрації смерті особи, а також до Військової частини НОМЕР_1 для відповідного обліку особового складу.
Роз`яснити учасникам справи, що у разі одержання достовірних відомостей про те, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про оголошення фізичної особи померлою відповідно до ст. 309 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя         О.С. Леонов

Присяжний        В.А. Ташматов

Присяжний        К.В. Мануїлова

10.09.26