Справа № 629/5378/26
Номер провадження 3/629/1275/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2026 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 
якому відповідно до ст.268 КУпАП роз`яснені права,
за ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
09.06.2026 року о 10:54 год. в Харківській області м. Лозова на перехресті вул. Марусів Сад та пр. Перемоги ОСОБА_1 керував низькошвидкісним легким електричним транспортним засобом (Закон України від 24.02.2023 №2956-IX) електричним самокатом у стані алкогольного сп`яніння, яке підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2026 року скаденого КНП “Лозівське ТМО” ЛМР Харківської області. Висновок позитивний 2,34 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР, чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №914793 від 16.06.2026 року, рапортом, протоколом огляду місця ДТП, фототаблицею, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями, висновком, посібником користувача електросамоката Ninebot KickScooter, довідкою, рапортом та дисками.
09.06.2026 року о 10:54 год. в Харківській області м. Лозова на перехресті вул. Марусів Сад та пр. Перемоги ОСОБА_1 керував низькошвидкісним легким електричним транспортним засобом (Закон України від 24.02.2023 №2956-IX) електричним самокатом та рухаючись тротуаром не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого втратив рівновагу та допустив падіння разом із електричним самокатом, вчинивши ДТП внаслідок якої цей транспортний засіб отримав механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.10.9, 12.1, 12.3 ПДР, чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №914794 від 16.06.2026 року, рапортом, протоколом огляду місця ДТП, фототаблицею, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями, висновком та рапортом.
Згідно ст.36 КУпАП, матеріали відносно ОСОБА_1 підлягають об”єднанню.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений.
На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали справи, суд обґрунтовано приходить до висновку, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Згідно п.2.9(а) «Правил дорожнього руху» України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінюючи їх у сукупності, виходить з того, що для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідним є встановлення сукупності юридично значущих обставин, а саме - факту керування транспортним засобом, перебування водія з ознаками алкогольного сп`яніння, а також підтвердження цього належними та допустимими доказами, передбаченими ст.251 КУпАП.
Суд відзначає, що згідно з позицією Верховного Суду у справі №127/5920/22 від 15.03.2023 року, сам факт руху електросамоката як засобу індивідуальної мобільності є використанням джерела підвищеної небезпеки, а тому кваліфікація транспортного засобу як механічного або немеханічного значення не має для застосування ст.130 КУпАП.
Оцінивши всі наявні докази відповідно до ст.252 КУпАП у їх взаємозв`язку та сукупності, суд приходить до однозначного висновку, що вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повною, підтвердженою та доведеною.
Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №18 від 19.12.2008, при розгляді адміністративних справ, зокрема ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст.121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №13-06 (далі - ПДР України).
Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами, зокрема у частинах першій - четвертій статті 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно пункту 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електроскутер, і в вузькому - механічний транспортний засіб.
У постанові Верховного Суду по справі №127/5920/22 від 15.03.2023, касаційна інстанції зазначила, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Окрім того, відповідно до Закону України №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів 

України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
Суб`єктами правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, зокрема є водії транспортних засобів, а тому слід зазначити, що вказана норма закону передбачає відповідальність водіїв транспортних засіб, а не лише механічних транспортних засобів.
Враховуючи зазначене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з вчинених, а саме накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті 130 ч.1 КУпАП.
Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
На підставі вищевикладеного,керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, ст. 124, ч.1 ст. 130 КпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з вчинених, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень на користь держави (протокол серії ААД №914793 від 16.06.2026 року та протокол серії ААД №914794 від 16.06.2026 року, р/р UA168999980313020149000020001, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави р/р UA908999980313111256000026001,отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106,код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.),код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 665,60 грн.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно із положеннями ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення 

адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.О. Каращук