Справа № 161/15213/26 
Провадження № 2-а/161/207/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року м.Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
16 липня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2026 року поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшим сержантом поліції Тонким Русланом Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7481468, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.4 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20400 грн. 
Згідно з постановою, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, однак позивач стверджує, що не керував автомобілем, доказів факту керування працівниками поліції не надано. Вважає, що оскільки не має протиправності у його діях, відсутня об`єктивна сторона правопорушення. 
У зв`язку з наведеним просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.4 ст. 126 КУпАП, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.03.2026 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 
Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2026 у справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
29.07.2026 представником відповідача - подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що 03.07.2026 року о 00 год. 11 хв. під час несення служби патрульними поліцейськими роти № 4 батальйону УПП у Волинській області ДПП при здійсненні заходів щодо контролю за безпекою дорожнього руху, під час дії комендантської години на території Волинської області, а саме у м. Луцьк по вул. Глушець, 47, було виявлено транспортний засіб Audi A5, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого керував даним транспортним засобом під час дії комендантської години. Після того як водій вищевказаного автомобіля побачив службовий автомобіль поліції, він призупинився і розпочав рух заднім ходом. Звертає увагу, що рух даного автомобіля зафіксований на службову боді-камеру.
На підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звернувся з вимогою до водія пред`явити ним документи, що посвідчують особу, та/або документи на право керування транспортним засобом. Водій ОСОБА_1 повідомив, що поліса ОСЦПВВНТЗ на автомобіль він не має, а посвідчення водія він не отримував. Разом з тим Позивач заперечував факт свого керування транспортним засобом, неодноразово повідомивши, що він не їхав автомобілем.
Працівниками поліції на місці встановлено факт позбавлення права керування транспортним засобом позивача строком на 1 рік на підставі постанови Луцького міськрайонного суду від 15.05.2026 № 161/9218/26, що набрала законної сили.
Відповідно на місці зупинки т/з працівником поліції було складено відповідні матеріали відносно ОСОБА_1 . - винесено постанову серії ЕНА № 7481468 від 03.07.2026 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.
Таким чином, постанову серії ЕНА № 7481468 було винесено на підставі належно зібраних доказів та після всебічного, повного й об`єктивного розгляду обставин правопорушення уповноваженою посадовою особою. 
Позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови, копію постанови вручено під підпис на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення. Дані обставини стверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Посилаючись на викладене, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.
До відзиву також долучено диск із відеозаписом, копію Луцького міськрайонного суду від 15.05.2026 у справі №161/9218/26.
З огляду на те, що обидві сторони у повному обсязі скористалися своїми правами щодо подання процесуальних документів, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно положень п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що 03.07.2026 поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшим сержантом поліції Тонким Русланом Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7481468, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.4 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 
Як вбачається із змісту цієї постанови, підставою накладення адміністративного стягнення було те, що 03.07.2026 року о 00 год. 11 хв., у м. Луцьк, вул. Глушець, 47, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A5, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування та, станом на 03.07.2026 року, не мав поліса ОСЦПВВНТЗ на вищевказаний автомобіль, чим порушив підпункти «а» та «ґ» п. 2.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126, ч.4 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно п. 2.1.(а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 статті 126 КУпАП полягає у керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
У силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він не керував транспортним засобом.
Водночас з матеріалів справи встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало керування ним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.
Згідно з постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2026 у справі №161/9218/26 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді накладення адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 17 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Постанова набрала законної сили 26.05.2026.
З відеозапису події встановлено, що подія мала місце в період дії комендантської години, коли рух транспортних засобів та перебування осіб на вулицях населеного пункту обмежені. Також досліджені відеозаписи фіксують, що після виявлення службового автомобіля поліції транспортний засіб Audi A5 здійснив рух заднім ходом, одразу після зупинки фари залишались увімкненими, а позивач вийшов з автомобіля зі сторони водійського сидіння. При цьому безпосередньо біля транспортного засобу Audi A5, державний номерний знак НОМЕР_1 , в момент його зупинки перебував виключно ОСОБА_1 , жодних інших осіб поблизу автомобіля виявлено не було та протягом спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що він перебував в автомобілі, лише зазначав, що не керував ним.
Крім того, під час розгляду справи позивач підтвердив факт керування ним транспортним засобом, повідомивши, що відвозив додому дівчину (відеозапис № export-lliic, 1:02:02 хв.). Дана обставина є визнанням факту керування транспортним засобом.
За таких обставин суд відхиляє доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом, як такі, що спростовуються сукупністю досліджених доказів та власними поясненнями позивача.
Крім цього з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про факт позбавлення його правом керування, оскільки на вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія, вказав на відсутність останнього, як і відсутність полісу страхування.
Таким чином, працівниками поліції встановлено порушення ОСОБА_1 п. 2.1 а, п.2.1 ґ ПДР та наявності в його діях адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.4 статті 126 КУпАП.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає доведеним наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.4 статті 126 КУпАП та відсутність будь-яких порушень поліцейським при розгляді справи, що в своєю чергою підтверджує, що постанова від серії ЕНА № 7481468 від 03.07.2026 винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, неупереджено, добросовісно, розсудливо та своєчасно, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції вказаної статті із застосуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових.
Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.
Керуючись ст.ст. 2,9, 19, 20, 72, 76, 77,205, 229, 246, 250, 272, 286, 293, 295 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;
Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області, м.Луцьк, вулиця Залізнична, 15, Волинської області, ЄДРПОУ 40108646
Повне судове рішення складено та підписано 14.09.2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області       Людмила ПРИСЯЖНЮК