КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2026 року м. Київ №320/2028/25
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в електронній формі у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" звернувся ОСОБА_1 з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у якому просить суд:
- визнати протиправною і скасувати рішення від 28.06.2024 року №VI 017/2024 - повністю;
- зобов`язати Вищу кваліфікаційну-дисциплінарну комісію повторно розглянути скаргу скарга представника скаржника ОСОБА_1 , адвоката Кошлія Романа Васильовича, на бездіяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області щодо нерозгляду його скарги №2 від 21.01.2024 року відносно адвоката Пушка С.В.;
- винести і направити до Ради адвокатів України (м. Київ, вул. Борисоглібська, 3) окрему ухвалу щодо ініціювання припинення повноважень Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за вчинення дій, що підривають авторитете адвокатури.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що оскаржуване рішення не містить належного мотивування та не відображає суті скарги, доводів заявника і встановлених обставин. Позивач зазначає, що ВКДКА фактично не розглянула його доводи по суті та не навела причин їх відхилення. На думку позивача, рішення не відповідає вимогам щодо обґрунтованості та вмотивованості актів квазісудових органів, суперечить практиці Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, порушує право на справедливий розгляд звернення. У зв`язку з цим позивач просить скасувати рішення ВКДКА та зобов`язати відповідача повторно розглянути його скаргу.
Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 
Відповідач у відзиву на позов проти задоволення позову заперечив та зазначив про те, що рішення ВКДКА прийнято відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Регламенту ВКДКА. Вказав, що під час розгляду скарги було проведено перевірку, витребувано матеріали, призначено додаткову комісійну перевірку та неодноразово відкладався розгляд справи. Відповідач зазначає, що запропонований проєкт рішення про часткове задоволення скарги не набрав необхідної більшості голосів членів ВКДКА, у зв`язку з чим відповідно до Регламенту скарга вважається відхиленою. Вважає, що оскаржуване рішення є законним, мотивованим, прийнятим у межах повноважень та відповідає усталеній судовій практиці. Також відповідач посилається на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду щодо застосування пункту 3.45 Регламенту ВКДКА.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
21.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області зі скаргою № 2 щодо адвоката Пушка Сергія Володимировича . 
02.02.2024 КДКА Київської області листом № 74 повернула подану скаргу заявнику. 
12.03.2024 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла скарга представника ОСОБА_1 на бездіяльність КДКА Київської області щодо нерозгляду скарги від 21.01.2024. У скарзі ставилось питання про визнання неправомірною бездіяльності КДКА та зобов`язання розглянути скаргу по суті. 
22.03.2024 ВКДКА витребувала у КДКА Київської області матеріали, пов`язані з розглядом скарги, та інформацію щодо вчинених дій. 
04.04.2024 головою ВКДКА доручено члену комісії ОСОБА_4 провести перевірку викладених у скарзі відомостей. 
16.04.2024 до ВКДКА надійшли матеріали від КДКА Київської області у відповідь на відповідний запит. 
12.04.2024 сторони були повідомлені про включення скарги до порядку денного засідання ВКДКА, призначеного на 25.04.2024. 
25.04.2024 розгляд скарги було відкладено на підставі Регламенту ВКДКА. 
03.05.2024 учасників повідомлено про призначення розгляду скарги на засіданні ВКДКА 23.05.2024. 
23.05.2024 ВКДКА створила комісію для проведення додаткової перевірки обставин справи та відклала розгляд скарги до завершення такої перевірки. 
30.05.2024 ВКДКА направила представнику заявника запит про надання додаткових документів. 28.06.2024 відповідь на цей запит надійшла до ВКДКА. 
31.05.2024 сторони були повідомлені про включення питання до порядку денного засідання ВКДКА, призначеного на 28.06.2024. 
11.06.2024 головою ВКДКА проведення перевірки було передоручено члену ВКДКА ОСОБА_3 
28.06.2024 на засіданні ВКДКА член комісії ОСОБА_3 доповів результати проведеної перевірки та запропонував проєкт рішення про часткове задоволення скарги. За цей проєкт проголосували 7 членів ВКДКА, проти не проголосував жоден член комісії, 12 членів утрималися, інші участі у голосуванні не брали, у зв`язку з чим рішення про часткове задоволення скарги не було прийнято. 
28.06.2024 ВКДКА прийняла рішення № VI-017/2024, яким скаргу представника ОСОБА_1 на бездіяльність КДКА Київської області щодо нерозгляду скарги від 21.01.2024 залишила без задоволення. 
Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання його протиправним та скасування. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно приписів ч. 1 ст. 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність в Україні» (далі за текстом - Закон) адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
Частиною 2 ст. 33 Закону визначає, що дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону, дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Стаття 37 Закону визначає, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій:
1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;
2) порушення дисциплінарної справи;
3) розгляд дисциплінарної справи;
4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Стаття 38 Закону встановлює основи здійснення такої стадії дисциплінарного провадження як «перевірка відомостей про дисциплінарний проступок адвоката».
Частиною 1 ст. 38 Закону вказує, що заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.
Згідно ч. 2 ст. 38 Закону член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.
Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (ч. 3 ст. 38 Закону). 
При цьому ст. 38 Закону не встановлює жодних строків щодо строку проведення перевірки та строку розгляду документів, які перелічено в ч. 3 цієї статті.
З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2024 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Кошлія Романа Васильовича - на бездіяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області щодо нерозгляду скарги № 2 від 21.01.2024 стосовно адвоката Пушка Сергія Володимировича. 
Після надходження скарги ВКДКА витребувала у КДКА Київської області матеріали, пов`язані з її розглядом, а також інформацію щодо вчинених дій у межах розгляду скарги. Головою ВКДКА було доручено члену Комісії провести перевірку відомостей та обставин, викладених у скарзі. Надалі матеріали були отримані ВКДКА, сторони повідомлялися про дату та час розгляду скарги, розгляд неодноразово відкладався, призначалася додаткова перевірка та витребовувалися додаткові документи. 
На засіданні ВКДКА від 28.06.2024 запропонований проєкт рішення про часткове задоволення скарги не набрав необхідної кількості голосів членів Комісії. За результатами голосування «за» проголосували 7 членів Комісії, «проти» - 0, «утримались» - 12, у зв`язку з чим рішення не було прийнято. Відповідно до пункту 3.45 Регламенту ВКДКА скарга вважається відхиленою, про що зазначається у рішенні ВКДКА про залишення скарги без задоволення.
Отже, за наслідками розгляду скарги ВКДКА прийняла рішення № VI-017/2024 від 28.06.2024, яким скаргу представника ОСОБА_1 залишила без задоволення. 
Частиною 1 ст. 39 Закону вказано, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Це є особливістю щодо врахування кількості голосів членів дисциплінарної палати КДКА, необхідних для прийняття одного з рішень, які згадуються в ч. 1 ст. 39 Закону, адже за загальним правилом (ч. 7 ст. 50 Закону) рішення палати приймається шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості її членів, крім випадків, передбачених цим Законом.
Тобто, навіть у разі призначення й проведення засідання дисциплінарної КДКА про вирішення питання, передбаченого ч. 1 ст. 39 Закону, потрібно, щоб більшість членів дисциплінарної палати КДКА, які беруть участь у її засіданні, проголосували за одне з рішень - про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні такої справи.
Також слід враховувати, що згідно ч. 6 ст. 50 Закону засідання палати КДКА вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини її членів.
Окрім того, навіть за наявності так званого кворуму члени дисциплінарної палати не можуть бути примушені до того, щоб голосувати за конкретне рішення (у випадку ч. 1 ст. 39 Закону - за рішення про порушення дисциплінарної справи чи про відмову в її порушенні.).
Тому в діяльності дисциплінарної палати КДКА трапляються випадки, коли, навіть у випадку правомочності засідання цієї палати, жодне із запропонованих рішення, які ставляться на голосування, не набирають мінімально необхідної кількості голосів.
Відповідно до частини дев`ятої статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою та діє відповідно до цього Закону, інших законів України і Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури.
Частиною десятою статті 52 зазначеного Закону встановлено, що установчим документом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується з`їздом адвокатів України.
Пунктом 6 розділу І Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури передбачено, що ВКДКА діє відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інших законів України, рішень Ради адвокатів України, цього Положення та Регламенту ВКДКА.
Згідно з пунктом 2.3.11 Регламенту ВКДКА Голова ВКДКА планує роботу Комісії, надає її членам доручення щодо виконання покладених на Комісію завдань, дотримуючись принципів розумної пропорційності навантаження та спеціалізації членів Комісії.
Відповідно до пункту 3.32 Регламенту ВКДКА член Комісії, якому доручено перевірити, вивчити та доповісти питання, включене до порядку денного, готує письмову довідку та/або проєкт рішення Комісії. При цьому письмова довідка та проєкт рішення є документами, що містять інформацію, яка належить до таємниці нарадчої кімнати.
Згідно з пунктом 3.41 Регламенту ВКДКА розгляд скарги розпочинається доповіддю члена Комісії, якому доручено її попереднє вивчення, перевірку та підготовку.
Судом встановлено, що після надходження скарги представника ОСОБА_1 Головою ВКДКА було доручено члену Комісії провести перевірку викладених у скарзі обставин, за результатами якої підготовлено відповідні матеріали для розгляду на засіданні ВКДКА. 
Під час засідання від 28.06.2024 член Комісії доповів результати проведеної перевірки та запропонував проєкт рішення про часткове задоволення скарги. 
Відповідно до частини шостої статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймаються шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів Комісії.
Пунктом 3.45 Регламенту ВКДКА визначено, що рішення про задоволення скарги вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість членів ВКДКА від загальної кількості її членів. У разі відсутності за результатами голосування встановленої більшості голосів скарга вважається відхиленою, про що зазначається у рішенні ВКДКА про залишення скарги без задоволення.
Крім того, Роз`ясненням щодо порядку прийняття рішень Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 19.11.2013 № 248, передбачено, що якщо за задоволення скарги або іншу внесену пропозицію не проголосувало шістнадцять і більше членів ВКДКА, така скарга вважається відхиленою, що також є рішенням ВКДКА та не потребує окремого голосування.
Як убачається з матеріалів справи, під час розгляду скарги представника ОСОБА_1 проєкт рішення про часткове задоволення скарги підтримали сім членів ВКДКА, дванадцять членів Комісії утрималися, голосів «проти» не було, у зв`язку з чим запропонований проєкт рішення не набрав більшості голосів від загальної кількості членів ВКДКА. За таких обставин, відповідно до частини шостої статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», пункту 3.45 Регламенту ВКДКА та зазначеного Роз`яснення Ради адвокатів України, скарга вважається відхиленою, а рішення про залишення її без задоволення є наслідком відсутності необхідної кількості голосів для прийняття рішення про її задоволення. 
Аналогічний підхід до застосування пункту 3.45 Регламенту ВКДКА викладений у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі № 826/15764/16, в якій суд дійшов висновку, що у разі ненабрання більшості голосів від загального складу ВКДКА скарга вважається відхиленою, а чинне на той час законодавство не покладало на ВКДКА обов`язку здійснювати подальший розгляд скарги по суті в порядку, відмінному від визначеного пунктом 3.45 Регламенту ВКДКА.
Отже, відповідність процедури голосування вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Регламенту ВКДКА не виключає обов`язку суду перевірити, чи відповідає оскаржуване рішення критеріям законності, обґрунтованості та вмотивованості, встановленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням доводів позивача щодо відсутності належного мотивування рішення.
З урахуванням наведеного, суд не встановив порушення Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Регламенту ВКДКА чи інших норм законодавства при прийнятті рішення № VI-017/2024 від 28.06.2024. Доводи позивача про протиправність оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури повторно розглянути скаргу представника ОСОБА_1 на бездіяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області суд зазначає таке.
Відповідно до статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рішення ВКДКА приймаються колегіально шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів Комісії.
А тому, суд не наділений повноваженнями втручатися у внутрішню процедуру прийняття рішень колегіальним органом адвокатського самоврядування або зобов`язувати його членів проголосувати за певний проєкт рішення чи прийняти рішення визначеного змісту. Таке втручання суперечило б принципу самоврядності адвокатури та означало б підміну судом повноважень Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Оскільки суд дійшов висновку про правомірність рішення ВКДКА № VI-017/2024, підстави для зобов`язання відповідача повторно розглядати скаргу позивача відсутні.
Щодо позовної вимоги про постановлення окремої ухвали та її направлення до Ради адвокатів України щодо ініціювання припинення повноважень Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за вчинення дій, що, на думку позивача, підривають авторитет адвокатури, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, виявивши під час розгляду справи порушення закону, суд може постановити окрему ухвалу та направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли порушенню закону.
Отже, постановлення окремої ухвали є правом суду, а не його обов`язком, та можливе лише у разі встановлення під час розгляду справи конкретних порушень закону, які потребують реагування суду.
Під час розгляду цієї справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень у діяльності Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або були б підставою для постановлення окремої ухвали в порядку статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, питання припинення повноважень членів Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та належать до компетенції органів адвокатського самоврядування. Адміністративний суд не наділений повноваженнями ініціювати припинення повноважень Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури чи її членів поза межами здійснення судового контролю за законністю оскаржуваного рішення.
За таких обставин підстави для задоволення позовної вимоги про постановлення окремої ухвали та її направлення до Ради адвокатів України відсутні.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідачем доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.