Справа № 545/2527/26 
Провадження № 2-а/545/33/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Стрюк Л.І.
з участю секретаря Гаврися В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
в с т а н о в и в:
Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капралом поліції Сватковським О.В. винесена постанова серії ЕНА №7223832 від 19.05.2026, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно з постановою, 19.05.2026 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, днз НОМЕР_1 , проїхала перехрестя вулиці Європейська та вулиці Олександра Оксаченка на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3. ПДР -порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух.
В обґрунтування позову посилалася на те, що працівники УПП зупинили її біля будівлі Полтавського районного суду Полтавської області та повідомили, що вона проїхала на жовтий сигнал світлофору, який розташований перед зупинкою Данила Апостола в напрямку до Полтавського районного суду Полтавської області. Після заперечень позивача та вказівки на те, що вона не вчиняла ніякого правопорушення, працівники УПП переглянули відео, на якому на думку позивача не було зафіксовано ніяких неправомірних дій. Зазначала, що тільки після її зауважень про відсутність доказів про ніби вчинене правопорушення, поліцейські віднайшли відео з перехрестя вулиці Європейська та вулиці Олександра Оксаченка та винесли постанову про притягнення до відповідальності.
Вважає, що дії поліцейських в даному випадку були неправомірними, вимога про зупинку незаконною та зазначені в постанові відеодокази є недопустими та таким, що не підтверджують обставни, викладені в постанові ЕНА № 7223832 від 19.05.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП, а відтак вказана постанова є необгрунтованою та незаконною та посилаючись на вищевикладене просила дану постанову скасувати та закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідалььності, а також стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу.
У відзиві представник Департаменту патрульної поліції Каліновська О.Г. проти задволення позовних вимог заперечувала,посилаючись на достовірність та належність доказів, а саме відеозаписівз відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної бодікамери поліцейського, що підтверджують та відображають повністю оставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення позивачем.
У судове засідання сторони не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд справи без їхньої участі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.
Встановлено, що постановою серії ЕНА №7223832 від 19.05.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, що 19.05.2026 о 18:33 год керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, днз НОМЕР_1 проїхала перехрестя вулиць Європейська та Олександра Оксаченка на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушила п. 8.7.3. ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух.
Як вбачається з п. 7, зазначено, що до постанови додаються: відео з бодікамери 470209, відео реєстратора. 
Так, позивач оскаржуючи постанову про притягнення її до відповідальності посилається, зокрема на розбіжності у події, яка була причиною зупинки транспортного засобу, та подією, яка була відображена як об`єктивна сторона правопорушення складення протоколу. Також стверджувала, що докази, які містяться на відеозаписах, є недопустимими, оскільки у протоколі відсутні чіткі посилання назви та номери технічних засобів, яким було здійснено відео фіксацію. Окрім того, не забезпечено безперервність такого запису.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, перевіривши матеріали справи та встановивши дійсні обставини справи приходить до таких висновків.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За змістом п. 16.1 ПДР перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора, вважається регульованим.
Згідно з п. 8.7 ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.
Пунктом 8.7.3 ПДР визначено, що сигнали світлофора мають такі значення : а) зелений дозволяє рух; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
За приписами п. 16.8. ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті).
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.
Статтею 40 Закону «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:
1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Так, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапису у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічній засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Такий правовий висновок було зроблено Верховний Судом 19.02.2020 у справі №524/1284/17.
Так, з постанови серії ЕНА №7223832 від 19.05.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що в п. 7 зазначено, що до постанови додаються відео з бодікамери 47029, відео реєстратора, однак в постанові відсутня вказівка щодо назви та номера технічного приладу на який здійснено цей відеозапис, а тому цей запис є таким, що здобутий з порушенням Наказу МВС України Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015, Наказу МВС України Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису №1026 від 18.12.2018 та ст. 251 КУпАП, а відтак, не може бути належним та допустимим доказом у цій справі, оскільки неможливо встановити його походження.
Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова серії ЕНА №7223832 від 19.05.2026 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає таке.
Судовий збір.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з вимог ст. 139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову, стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 665,60 грн, тому зазначена сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

Витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому зазначеною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат. Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Суд наголошує, що ст. 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 КАС України щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Так, зокрема, представник позивача у справі просив стягнути з відповідача понесені витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем додано:
-Договір про надання юридичної послуги від 25.05.2026, укладений між АБ «Буряк і партнери» в особі керуючого Буряк Д.М. та ОСОБА_1 ;
-Ордером на представництво інтересів у Полтавському районному суді Полтавської області;
-Розрахунком гонорару адвоката,де визначено, консультація 30 хв -1000 грн, опрацювання документів замовника – 1000 грн, формування правової позиції. Виготовлення позовної заяви з додатками 5 год – 8000 грн, представлення інтересів в суді – 5000 грн.
За змістом частини 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частин 5, 6 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Беручи до уваги фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог співмірності, розумності і справедливості, враховуючи те, що справа не є складною, розглядалась без участі сторін та їх представників, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 1 000 грн, які слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132, 134, 139, 143, 238, 241-246, 255, 257-263 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7223832 від 19 травня 2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (код ЄРДПОУ 40108646, адреса: 03048, м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 665, 60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн, що разом становить – 1665,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня його складення.

Суддя:	  	Л.  І.  Стрюк