ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/4311/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Денисюк І. Г., 

за участю представників:
прокуратури - Філіпенка О. І., 
позивача-1 - Градова А. Р. (самопредставництво), 
позивача-2 - не з`явилися, 
відповідача - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Техно Центр"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 (колегія суддів: Мороз В. Ф. - головуючий, Іванов О. Г., Чередко А. Є.) у справі

за позовом заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі: 1) Міністерства оборони України, 2) Військової частини НОМЕР_1 

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Техно Центр"

про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог 

1.1. У серпні 2023 року заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Техно Центр" (далі - ТОВ "Дніпро Техно Центр"), у якому просив:

- визнати недійсною додаткову угоду від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56, укладеного між ТОВ "Дніпро Техно Центр" і Військовою частиною НОМЕР_1 ;

- стягнути з ТОВ "Дніпро Техно Центр" на користь Міністерства оборони України надмірно сплачені бюджетні кошти в розмірі 5 278 312,20 грн.
1.2. Позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 обґрунтовані недотриманням Військовою частиною НОМЕР_1 і ТОВ "Дніпро Техно Центр" під час укладення оспорюваної додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56 вимог частини 2 статті 632 Цивільного кодексу України, пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо порядку та підстав зміни ціни договору від 24.05.2022 № 56. Так, за доводами Прокурора, внаслідок укладення оспорюваної додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56 ціна цього договору безпідставно збільшилася на 14 %, тобто до 49 008,60 грн за одиницю товару. Крім того, як стверджував Прокурор, у цьому випадку зменшено кількість товару, що мав бути поставлений, із 1000 одиниць до 877 одиниць. 

2. Короткий зміст судових рішень 

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі № 904/4311/23 відмовлено в задоволенні позову Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 .

2.2. Господарський суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , виходив із того, що Військова частина НОМЕР_1 і ТОВ "Дніпро Техно Центр", укладаючи договір від 24.05.2022 № 56 та оспорювану додаткову угоду від 24.08.2022 № 2 до нього, керувалися постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 "Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану". 

При цьому суд зазначив, що відповідно до підпункту 1 пункту 1 цієї постанови в умовах воєнного стану замовники, визначені частиною 9 статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" / державні замовники у сфері оборони здійснюють публічні / оборонні закупівлі товарів, робіт і послуг без застосування процедур закупівель / спрощених закупівель, визначених Законами України "Про публічні закупівлі" та "Про оборонні закупівлі". На підставі наведеного місцевий господарський суд виснував, що договір від 24.05.2022 № 56 було укладено між Військовою частиною НОМЕР_1 і ТОВ "Дніпро Техно Центр" без застосування процедур закупівель і спрощених закупівель, визначених Законом України "Про публічні закупівлі". При цьому, як зазначив господарський суд першої інстанції, в разі якщо договір від 24.05.2022 № 56 було би укладено між Військовою частиною НОМЕР_1 і ТОВ "Дніпро Техно Центр" відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1, статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", то офіційна зміна курсу іноземної валюти є правовою підставою для внесення змін до істотної умови договору від 24.05.2022 № 56 щодо ціни товару. 

Місцевий господарський суд також зазначив, що Міністерству оборони України було відомо про збільшення ціни товару (генератора) за одну одиницю на 14 % шляхом укладення додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56. При цьому Міністерство оборони України не висловило будь-яких заперечень, зауважень із цього приводу. Крім того, суд установив, що ні Прокурор, ні Міністерство оборони України не надали доказів щодо наявності інших постачальників генераторів (на момент укладення договору від 24.05.2022 № 56 та оспорюваної додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до нього) на території України. 

За таких обставин господарський суд першої інстанції виснував про відсутність підстав, передбачених приписами статті 215 Цивільного кодексу України, для визнання недійсною додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56, укладеного між ТОВ "Дніпро Техно Центр" та Військовою частиною НОМЕР_1 . Крім того, місцевий господарський суд не взяв до уваги в якості доказу витяг із аудиторського звіту від 03.07.2023 № 535/30/10 Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України щодо використання коштів та майна у сфері ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданий Прокурором, оскільки цей витяг поданий із порушенням вимог частини 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України та без заяви про поновлення пропущеного процесуального строку.

2.3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі № 904/4311/23 та ухвалено нове рішення, яким задоволено позов Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 .

Вирішено визнати недійсною додаткову угоду від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56, укладеного між ТОВ "Дніпро Техно Центр" і Військовою частиною НОМЕР_1 .

Крім того, вирішено стягнути з ТОВ "Дніпро Техно Центр" на користь Міністерства оборони України надмірно сплачені бюджетні грошові кошти в розмірі 5 278 312,20 грн.

2.4. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення господарського суду першої інстанції, встановив, що Міністерство оборони України та Військова частина НОМЕР_1 тривалий час не вживали заходів щодо звернення до суду з позовом, фактично самоусунувшись від захисту інтересів держави. Тому, за висновком апеляційного господарського суду, в цьому випадку наявні підстави для звернення Прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі позивачів, оскільки Прокурор дотримався законодавчих положень щодо порядку представництва в суді.

Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції та задовольняючи позов Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , зазначив, що дійсно відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 "Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану" в умовах воєнного стану замовники, визначені частиною 9 статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" / державні замовники у сфері оборони здійснюють публічні / оборонні закупівлі товарів, робіт і послуг без застосування процедур закупівель / спрощених закупівель, визначених Законами України "Про публічні закупівлі" та "Про оборонні закупівлі". Разом із тим апеляційний господарський суд зазначив, що згідно з підпунктом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 "Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану" замовники повинні відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, до яких належать ефективність використання коштів, результативність. 

За таких обставин, за висновком апеляційного господарського суду, приписи підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 "Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану" містять відсилання на статтю 5 Закону України "Про публічні закупівлі", яка визначає принципи здійснення публічних закупівель. Крім того, апеляційний господарський суд установив, що на необхідності здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до вимог Законів України "Про публічні закупівлі" та "Про оборонні закупівлі" з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 "Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану" наголошувалося в телеграмі Командувача Сил підтримки від 20.04.2022 № 343/2747 та в наказі командира Військової частини НОМЕР_1 . 

Водночас, як констатував апеляційний господарський суд, при укладенні оспорюваної додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56 були порушені всі норми та принципи Закону України "Про публічні закупівлі", до яких відсилали приписи постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 "Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану".

Крім того, апеляційний господарський суд установив, що ТОВ "Дніпро Техно Центр" при здійсненні закупівлі надало уповноваженій особі із закупівель калькуляцію собівартості товару, згідно з якою вартість закупівлі одного дизельного генератора 1 фаз. 220В, 5.3 кВт, DAREX ENERGY DE6500PE1, склала 16 505,51 грн. Суд зазначив, що для постачання 990 генераторів ТОВ "Дніпро Техно Центр" здійснило платежі на загальну суму в розмірі 22 382 335,08 грн. При цьому апеляційний господарський суд установив, що в матеріалах справи наявні докази щодо понесення ТОВ "Дніпро Техно Центр" витрат па закупівлю та постачання 990 генераторів, поставлених від компанії Lutian Nachinery Co Ltd, однак фактично за договором від 24.05.2022 № 56 (зі змінами) ТОВ "Дніпро Техно Центр" поставило 877 генераторів. 

За таких обставин суд виснував, що фактичні витрати на придбання 1 дизельного генератора становили 22 608,43 грн або 52,58 % від ціни 42 990,00 грн, визначеної в договорі від 24.05.2022 № 56, відповідно, витрати на придбання 877 генераторів склали 19 827 593,11 грн (22 608,43 грн х 877). Апеляційний господарський суд зазначив, що додатковою угодою від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56, укладеного між ТОВ "Дніпро Техно Центр" і Військовою частиною НОМЕР_1 , зменшено обсяг закупівлі, зокрема, з урахуванням збільшення ціни за одиницю товару (одного комплекту) на 14 %. Відтак вартість одного генератора зросла на 6018,60 грн, тобто до 49 008,60 грн. Загальна вартість 877 придбаних генераторів зросла на 5 278 312,20 грн.

Як зазначив апеляційний господарський суд, системний аналіз положень статей 651, 652 Цивільного кодексу України та положень пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" свідчить про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава для збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване та документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися. 

Однак, за висновком апеляційного господарського суду, ТОВ "Дніпро Техно Центр" у цьому випадку не довело належними та допустимими доказами наявність істотної зміни обставин. Тому суд виснував про відсутність підстав для укладення оспорюваної додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56 і збільшення ціни товару. Крім того, як установив апеляційний господарський суд, ТОВ "Дніпро Техно Центр" закупило дизельні генератори 1 фаз. 220В, 5.3 кВт, DAREX ENERGY DE6500PE1 у кількості 990 штук за тією ж ціною, що і планувалось 24.05.2022, проте Військовій частині НОМЕР_1 ТОВ "Дніпро Техно Центр" поставило 877 дизельних генераторів уже за ціною, визначеною додатковою угодою від 24.08.2022 № 2. Це, за висновком апеляційного господарського суду, додатково підтверджує відсутність підстав для укладення додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56. 

Суд, установивши такі обставини, виснував, що зміст додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56 не відповідає вимогам статті 203 Цивільного кодексу України, суперечить положенням частини 2 статті 632, статті 652 Цивільного кодексу України, статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі", пункту 3.3 договору від 24.05.2022 № 56, принципам справедливості, добросовісності та розумності, а також інтересам держави, що є підставою для визнання її недійсною відповідно до статей 203, 215 Цивільного кодексу України. За таких обставин апеляційний господарський кваліфікував витрати Військової частини НОМЕР_1 на суму в розмірі 5 278 312,20 грн як безпідставне завищення ціни придбаних генераторів, а тому дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ "Дніпро Техно Центр" на користь Міністерства оборони України надмірно сплачених бюджетних коштів у розмірі 5 278 312,20 грн. 

При цьому апеляційний господарський суд погодився з висновками господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття в якості доказу витягу з аудиторського звіту від 03.07.2023 № 535/30/10 Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України щодо використання коштів та майна у сфері Командування Сил підтримки ЗС України, поданого Прокурором, і водночас визнав помилковим урахування місцевим господарським судом висновку Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати від 11.08.2022 № 1105-3122/180.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 904/4311/23, до Верховного Суду звернулося ТОВ "Дніпро Техно Центр" із касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі № 904/4311/23 залишити в силі.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "Дніпро Техно Центр" зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. ТОВ "Дніпро Техно Центр", звертаючись із касаційною скаргою, покликається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

3.3. На думку скаржника, апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, неправильно застосував приписи частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та не врахував висновки щодо застосування цих норм, викладені в постановах Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18, від 13.05.2025 у справі № 914/3764/23, від 09.07.2025 у справі № 910/4017/24, від 30.01.2024 у справі № 924/564/22, від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/19-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц, від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20, від 07.04.2025 у справі № 924/949/22, 

3.4. Крім того, ТОВ "Дніпро Техно Центр", вважає, що на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування приписів статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в питанні, чи поширюються вимоги цієї статті на договори, укладені за результатами закупівель відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 "Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану". 

3.5. При цьому, за доводами скаржника, апеляційний господарський суд не дослідив і не надав правової оцінки висновку експерта, складеному за результатами проведення судового товарознавчого дослідження від 29.12.2023 № 05-12-01/2023, та висновку експерта, складеному за результатами проведення судового товарознавчого дослідження від 13.09.2023 № 168-23. ТОВ "Дніпро Техно Центр" також стверджує, що апеляційний господарський суд не дослідив листи Прокурора від 19.06.2023 № 15-148вих-23, від 28.06.2023 № 15-168вих-23 та відповідь Міністерства оборони України на ці листи від 25.07.2023 № 343/10433. 

3.6. Прокурор у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу ТОВ "Дніпро Техно Центр" залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. На думку Прокурора, звернення Прокурора до суду в інтересах Військової частини НОМЕР_1 є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству та висновкам Верховного Суду. При цьому Прокурор зазначає, що при укладенні оспорюваної додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56 були порушені всі норми та принципи Закону України "Про публічні закупівлі", до яких відсилали приписи постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 "Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану".

3.7. Міністерство оборони України у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу ТОВ "Дніпро Техно Центр" залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. Міністерство оборони України стверджує, що ТОВ "Дніпро Техно Центр" витратило 22 123 606,90 грн на покупку, доставку, оформлення дизельних генераторів 1 фаз. 220В, 5.3 кВт, DAREX ENERGY DE6500PE1 у кількості 990 штук, натомість поставило Військовій частині НОМЕР_1 877 зазначених дизельних генераторів, отримавши прибуток у розмірі 20 856 935,30 грн.

4. Обставини справи, встановлені судами 

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 24.05.2022 між ТОВ "Дніпро Техно Центр" (постачальник) і Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник) було укладено договір № 56.

4.2. Відповідно до пункту 1.1 договору від 24.05.2022 № 56 у порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, постачальник зобов`язується передати у власність замовника товар і поставити його Військовій частині НОМЕР_2 (одержувач), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити товар у кількості та за ціною (вартістю), що наводяться в договорі чи додатку (видатковій накладній, специфікації тощо) до цього договору, що є невід`ємною його частиною.

4.3. Найменування товару - Дизельний генератор 1 фаз. 220В, 5,3кВт, DAREX ENERGY DE6500РЕ1, який належить до інших видів бойових машин (пункт 1.2 договору від 24.05.2022 № 56).

4.4. Кількість, асортимент і якість товару, одиниця виміру кількості товару - згідно з додатком до Договору (видатковою накладною, специфікацією тощо) (пункт 1.3 договору від 24.05.2022 № 56).

4.5. Товар за цим договором за своє якістю, комплектністю та іншими вимогами, гарантійними термінами служби повинен відповідати вимогам діючих державних стандартів, специфікації до цього договору та підтверджуватися відповідними сертифікатами якості. Товар має бути новим і таким, що не був у експлуатації (пункт 1.4 договору від 24.05.2022 № 56).

4.6. Приймання товару за кількістю та якістю оформляється видатковою накладною, актом приймання-передачі, які підписуються після приймання-передачі товару, з урахуванням пункту 2.4 договору. Належним чином оформлені видаткова накладна, акт приймання-передачі є підтвердженням приймання-передачі товару. Акт повинен бути складений у день закінчення приймання товару (пункт 2.5 договору від 24.05.2022 № 56).

4.7. Відповідно до пункту 3.1 договору від 24.05.2022 № 56 платником за цим договором є Військова частина НОМЕР_1 .

4.8. Загальна ціна (вартість) товару за цим договором складає 42 990 000,00 грн без ПДВ за резервним фондом, КЕКВ2260 (пункт 3.2 договору від 24.05.2022 № 56).

4.9. Пунктами 3.3- 3.5 договору від 24.05.2022 № 56 установлено, що ціна товару залишається незмінною до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Будь-яка зміна ціни та асортименту товару за цим договором можлива лише після попередньої письмової згоди сторін. Оплата ціни (вартості) товару здійснюється замовником у національній валюті України безготівково шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

4.10. Згідно з пунктом 3.7 договору від 24.05.2022 № 56 розрахунок за товар здійснюється лише після його фактичного отримання замовником і за фактично отриманий товар на підставі належним чином оформлених видаткових накладних і рахунків-фактур. Оплата здійснюється протягом дев`яноста банківських днів із дати отримання замовником рахунків-фактур, за умови надходження коштів на рахунок замовника.

4.11. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ-сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами (пункт 6.3 договору від 24.05.2022 № 56).

4.12. Згідно з пунктом 6.7 договору від 24.05.2022 № 56 продовження строку (терміну) виконання зобов`язань (постачання товару, виконання робіт, надання послуг) можливе у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором у разі, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали би договір або укладали би його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, він може бути змінений або розірваний за згодою сторін.

4.13. Доказом виникнення істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором, є відповідний документ, виданий Торгово-промисловою палатою Україні та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами (пункт 6.8 договору від 24.05.2022 № 56).

4.14. Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 30.12.2022. За попередньою письмовою згодою сторін термін дії договору може бути продовжений на узгоджений сторонами час (пункт 8.1 договору від 24.05.2022 № 56).

4.15. Відповідно до пункту 9.1 договору від 24.05.2022 № 56 зміни та доповнення до цього договору, а також тексти його додатків, додаткових угод вважаються дійсними лише в тому випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі та підписані обома сторонами. Одностороння зміна умов цього договору не допускається. Всі акти, додатки, додаткові угоди, до цього договору становлять його невід`ємну частину.

4.16. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 24.05.2022 між сторонами договору від 24.05.2022 № 56 була підписана специфікація (додаток № 1 до договору від 24.05.2022 № 56), відповідно до якої сторони дійшли до взаємної згоди про придбання спеціальних засобів електротехнічного забезпечення (спеціальної техніки), а саме: дизельних генераторів 1 фаз. 220 В, 5,3 кВт, DAREX ENERGY DE6500РЕ1, код ДК 021:2015 - 31120000-3 "Генератори", 1000 одиниць, ціна за одиницю товару - 42 990,00 грн без ПДВ, вартість товару - 42 990 000,00 грн без ПДВ. У цій специфікації зазначено, що кінцевим строком поставки товару - є 30.10.2022.

4.17. 24.05.2022 сторони договору від 24.05.2022 № 56 узгодили графік поставки товару (додаток № 2 до договору від 24.05.2022 № 56), відповідно до якого сторони вирішили, що поставка товару буде здійснена партіями, а саме: перша - 200 шт. у строк до 15.08.2022; друга - 400 шт. у строк до 30.08.2022, третя - 400 шт. у строк до 30.10.2022.

4.18. Господарські суди попередніх інстанцій також установили, що 12.08.2022 між ТОВ "Дніпро Техно Центр" І Військовою частиною НОМЕР_1 було укладено додаткову угоду № 1 про зміну договору від 24.05.2022 № 56. Цією додатковою угодою вирішено змінити реквізити постачальника та змінено умови графіку та строку поставки товару до договору, що є додатком № 2 до нього. Так, новими умовами графіку та строку поставки товару погоджено, що першу партію товару в кількості 390 шт. слід поставити у строк до 15.10.2022, а другу партію товару в кількості 610 шт. - до 30.10.2022. 

4.19. 16.08.2022 від ТОВ "Дніпро Техно Центр" до Військової частини НОМЕР_1 надійшов лист із проханням про внесення змін до договору від 24.05.2022 № 56 у зв`язку з істотною зміною обставин, що обґрунтовувався висновком про істотну зміну обставин, виданим Кіровоградською регіональною торгово-промисловою палатою від 11.08.2022 № 1105-3122/180. 

Необхідність внесення змін до договору від 24.05.2022 № 56 щодо зміни загальної ціни договору на 25 % або, відповідно, зменшення кількості товару на 25 % обґрунтовувалась тим, що ТОВ "Дніпро Техно Центр" уклало зовнішньоекономічний контракт від 17.05.2022 № LT001DTC на поставку комплектуючих для виробництва товару - дизельних генераторів 1 фаз. 220В, 5,3 кВт, DAREX ENERGY DE6500PE1 (усі комплектуючі - імпортного виробництва). За умовами пункту 2.1 цього контракту валюта контракту - долари США. Станом на день укладення договору від 24.05.2022 № 56 офіційний курс гривні до долара США становив 29,2546 грн / дол. США. Національний банк України з 09 год 00 хв 21.07.2022 року скоригував офіційний курс гривні до долара США на 25 % - до 36,5686 грн / дол. США, що призвело до подорожання на 25 % усіх комплектуючих імпортного виробництва для дизельних генераторів. Унаслідок обставин, які не залежали від волевиявлення сторін, відбулася істотна зміна обставин договору від 24.05.2022 № 56, що передбачено частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України.

4.20. 18.08.2022 командир Військової частини НОМЕР_1 листом за № 2056 повідомив начальника інженерних військ - начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що у зв`язку з істотною зміною обставин ТОВ "Дніпро Техно Центр" пропонує внести зміни до договору від 24.05.2022 № 56 шляхом підписання додаткової угоди, спрямованої на збільшення загальної ціни договору на 15 % або відповідне зменшення кількості товару на 25 %. 

Крім того, в цьому листі зазначено про здійснення вивчення кон`юнктури ринку. На підставі отриманої інформації встановлено, що фактично ціна на товари збільшилася на 14 % у порівнянні з 24.05.2022, у зв`язку із чим командування Військової частини НОМЕР_1 просило погодити внесення відповідних змін до договору від 24.05.2022 № 56.

4.21. Начальник інженерних військ - начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 в листі від 22.08.2022 № 343/7476 погодив зміну істотних умов договору від 24.05.2022 № 56, але не більше ніж на 14 %.

4.22. 24.08.2022 між ТОВ "Дніпро Техно Центр" І Військовою частиною НОМЕР_1 було укладено додаткову угоду № 2 про зміну договору від 24.05.2022 № 56. Суди зазначили, що цією додатковою угодою зменшено обсяг закупівлі, зокрема, з урахуванням збільшення ціни за одиницю товару (одного комплекту) на 14 %. Змінено умови пункту 3.2 договору від 24.05.2022 № 56, а саме: змінено загальну ціну (вартість) товару за цим договором на 42 980 542,20 грн без ПДВ. Змінено умови специфікації до договору, а саме: Дизельний генератор 1 фаз. 220В, 5.3 кВт, DAREX ENERGY DE6500PE1 у кількості 877 одиниць вартістю 49 008,60 грн за одиницю, а всього на суму - 42 980 542,20 грн без ПДВ.

4.23. 30.08.2022 між ТОВ "Дніпро Техно Центр" і Військовою частиною НОМЕР_1 було укладено додаткову угоду № 3 про зміну договору від 24.05.2022 № 56. Цією додатковою угодою вирішено змінити умови графіку та строку поставки товару до договору, що є додатком № 2 до нього. Так, новими умовами графіку та строку поставки товару погоджено, що першу партію товару в кількості 390 шт. слід поставити в строк до 15.10.2022, а другу партію товару в кількості 487 шт. - до 30.10.2022.

4.24. Господарські суди попередніх інстанцій також установили, що 07.07.2022 між компанією Lutian Machinery Co., LTD (продавець) і ТОВ "Дніпро Техно Центр" (покупець) було укладено контракт № LT001DTC.

4.25. Відповідно до пункту 1.1 контракту продавець продає, а покупець купує дизельні та бензинові генераторні установки виробництва заводу Lutian Machinery Co., LTD. 

4.26. Валюта контракту - долари США. Ціна контракту включає в себе вартість обладнання без ПДВ і експортних мит і дорівнює сумі всіх специфікацій цього контракту (пункти 2.1, 2.2 контракту від 07.07.2022 №DTC).

4.27. Прокурор, вважаючи що оспорювана додаткова угода від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56 суперечить вимогам частини 2 статті 632 Цивільного кодексу України, пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо порядку та підстав зміни ціни договору від 24.05.2022 № 56, звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просив визнати недійсною додаткову угоду від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56, укладеного між ТОВ "Дніпро Техно Центр" та Військовою частиною НОМЕР_1 , та стягнути з ТОВ "Дніпро Техно Центр" на користь Міністерства оборони України надмірно сплачені бюджетні кошти в розмірі 5 278 312,20 грн.

5. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду 

5.1. Ухвалою Верховного Суду від 10.11.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дніпро Техно Центр" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 904/4311/23, вирішено здійснити розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2025 зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дніпро Техно Центр" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 904/4311/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/6530/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 08.12.2025 поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дніпро Техно Центр" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 904/4311/23. Задоволено заяву ТОВ "Дніпро Техно Центр" про зупинення виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 904/4311/23 до закінчення її перегляду в касаційному порядку. Зупинено виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 904/4311/23 до закінчення її перегляду в касаційному порядку. Зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дніпро Техно Центр" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 904/4311/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/6530/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 05.08.2026 поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дніпро Техно Центр" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 904/4311/23.

5.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. 

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.3. Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення прокурора та представника позивача-1, дослідивши доводи, наведені в касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає таке. 

5.4. Предметом позову в цій справі є вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 до ТОВ "Дніпро Техно Центр" про визнання недійсною додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56, укладеного між ТОВ "Дніпро Техно Центр" і Військовою частиною НОМЕР_1 , та про стягнення з ТОВ "Дніпро Техно Центр" на користь Міністерства оборони України надмірно сплачених бюджетних коштів у розмірі 5 278 312,20 грн.

5.5. Позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 обґрунтовані недотриманням Військовою частиною НОМЕР_1 і ТОВ "Дніпро Техно Центр" під час укладення оспорюваної додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56 вимог частини 2 статті 632 Цивільного кодексу України, пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо порядку та підстав зміни ціни договору від 24.05.2022 № 56. Так, за доводами Прокурора, внаслідок укладення оспорюваної додаткової угоди від 24.08.2022 № 2 до договору від 24.05.2022 № 56 ціна цього договору безпідставно збільшилась на 14 %, тобто до 49 008,60 грн за одиницю товару. Крім того, як стверджував Прокурор, у цьому випадку зменшено кількість товару, що мав бути поставлений, із 1000 одиниць до 877 одиниць. 

5.6. Господарський суд першої інстанції, розглянувши справу № 904/4311/23 по суті позовних вимог, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 .

5.7. Апеляційний господарський суд, переглянувши рішення господарського суду першої інстанції, не погодився з висновками місцевого господарського суду, а тому скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким задовольнив позов Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 . 

5.8. ТОВ "Дніпро Техно Центр" не погоджується з висновками апеляційного господарського суду, а тому звернулося з касаційною скаргою на постанову господарського суду апеляційної інстанції в цій справі. ТОВ "Дніпро Техно Центр", звертаючись із касаційною скаргою, покликається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

5.9. Пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

5.10. Касаційна скарга ТОВ "Дніпро Техно Центр" із покликанням на положення пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивована тим, що апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, неправильно застосував приписи частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм права, викладені в постановах: 

- від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18, від 13.05.2025 у справі № 914/3764/23, щодо застосування частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у випадку представництва прокурором інтересів держави в суді;

- від 09.07.2025 у справі № 910/4017/24, від 30.01.2024 у справі № 924/564/22, від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/19-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц, від 07.04.2025 у справі № 924/949/22, від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20, щодо права позивача на визначення відповідачів, предмета та підстав позову, й обов`язку суду встановлення належності відповідачів і обґрунтованості позову.

5.11. Крім того, ТОВ "Дніпро Техно Центр", вважає, що на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування приписів статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в питанні, чи поширюються вимоги цієї статті на договори, укладені за результатами закупівель відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 "Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану". 

5.12. При цьому, за доводами скаржника, апеляційний господарський суд не дослідив і не надав правової оцінки висновку експерта, складеному за результатами проведення судового товарознавчого дослідження від 29.12.2023 № 05-12-01/2023, та висновку експерта, складеному за результатами проведення судового товарознавчого дослідження від 13.09.2023 № 168-23. ТОВ "Дніпро Техно Центр" також стверджує, що апеляційний господарський суд не дослідив листи Прокурора від 19.06.2023 № 15-148вих-23, від 28.06.2023 № 15-168вих-23 та відповідь Міністерства оборони України на ці листи від 25.07.2023 № 343/10433. 

5.13. Колегія суддів, проаналізувавши висновки Верховного Суду, на які покликається скаржник, перевіривши та надавши оцінку доводам ТОВ "Дніпро Техно Центр", зазначає, що касаційне провадження в цій справі зупинялося до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/6530/24. Тому колегія суддів відповідно до частини 4 статті 300 Господарського процесуального кодексу України враховує під час розгляду касаційної скарги ТОВ "Дніпро Техно Центр" висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені в постанові від 17.07.2026 у справі № 910/6530/24.

5.14. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 17.07.2026 у справі № 910/6530/24 сформувала, зокрема, такі висновки:

"8.3. Питання щодо представництва прокурором інтересів громадянина або держави в господарському суді, а також особливості здійснення ним окремих форм представництва таких інтересів врегульовані положеннями Конституції України, Закону України «Про прокуратуру» (чинного на час виникнення спірних правовідносин та ухвалення судових рішень) та ГПК України.

…8.7. Крім того, Конституційний Суд України в пунктах 4.1, 4.2 свого рішення від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024 (59/24) зазначив, що представництвом інтересів держави в суді, що його здійснює прокурор відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, є правовідносини, у яких прокурор, реалізуючи визначену цим пунктом функцію прокуратури, вчиняє в суді відповідні процесуальні дії у разі, якщо цього вимагає захист інтересів держави. 

Визначальним за пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України для представництва прокуратурою інтересів держави в суді є те, що ці інтереси мають узгоджуватись із принципами, закріпленими в Конституції України, включно з тими, які встановлюють спосіб та межі втручання держави у зміст та обсяг конституційних прав і свобод людини і громадянина. Це випливає із засад конституційного ладу України, зокрема зі статей 1, 8, 19 Конституції України в їх посутньому зв`язку з пунктом 3 частини першої її статті 131-1. Неодмінною умовою для реалізації прокуратурою цієї функції є потреба в захисті інтересів держави. Конституційний Суд України наголосив, що пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України уповноважує прокуратуру на здійснення представництва інтересів держави в суді тільки у виключних випадках та в порядку, що визначені законом, а не на здійснення такого представництва у випадках, визначених органами прокуратури.

8.8. У пункті 7.1 зазначеного рішення Конституційний Суд України також роз`яснив, що визначити законами України вичерпний перелік інтересів держави, які потребують захисту прокурорів у межах функції прокуратури, установленої пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, практично неможливо. Інакше виник би ризик того, що окремі інтереси держави, які об`єктивно потребують утручання прокурора, залишаться незахищеними через відсутність їх у такому переліку. 

Водночас Закон покладає на прокурора обов`язок під час звернення до суду в таких інтересах самостійно визначати та обґрунтовувати підстави для представництва (абзац другий частини третьої, абзац перший частини четвертої статті 23). Умовою такого представництва визначено порушення або загрозу порушення інтересів держави, що зумовлює обов`язок прокурора також указувати в позовній заяві, у чому саме вони полягають. Крім того, Закон передбачає, що прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді лише після підтвердження судом підстав для цього (абзац другий частини четвертої статті 23). Тобто контроль за тим, чи діє прокурор в інтересах держави, що порушені чи загрожені, звертаючись до суду з відповідним позовом, покладено на суд.

8.9. Об`єднана палата зазначає, що випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді встановлені у Законі України «Про прокуратуру», частина третя статті 23 якого визначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

…8.16. При цьому Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 у справі № 9901/511/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 21.06.2023 року у справі № 905/1907/21).

…8.32. Відповідно до частин першої, третьої статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

8.33. Згідно з частинами першою, другою статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

8.34. З аналізу пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) слідує, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

8.35. Із системного аналізу положень статей 1, 3 Закону України «Про Збройні Сили України», статті 1 Закону України «Про оборону України» та пункту 7 частини першої статті 4 КАСУ вбачається, що до суб`єктів владних повноважень належать, зокрема, органи військового управління та їх посадові особи під час здійснення публічно-владних управлінських функцій. Військові частини відповідно до законодавства входять до організаційної структури Збройних Сил України та є складовими військового формування, на яке покладено виконання завдань у сфері оборони держави.

8.36. За визначенням, яке міститься у статті 1 Закону України «Про оборону України» органи військового управління - Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, Генеральний штаб Збройних Сил України, інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, а також територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Військові частини відповідно до законодавства входять до організаційної структури Збройних Сил України та є складовими військового формування, на яке покладено виконання завдань у сфері оборони держави.

Система управління ресурсами у сфері оборони - інтегрована система забезпечення узгодженого функціонування процесів оборонного планування, бюджетного планування, створення, утримання та розвитку спроможностей сил оборони, управління якістю, планування та здійснення оборонних закупівель у сфері оборони відповідно до сучасних принципів, підходів та стандартів держав - членів НАТО.

8.37. Міністерство оборони України як центральний орган виконавчої влади забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань, зокрема, виступає, відповідно до визначених Генеральним штабом Збройних Сил України потреб, вимог та пріоритетів, державним замовником при здійсненні оборонних закупівель, а також на поставку матеріальних цінностей до мобілізаційного резерву Збройних Сил України (частина перша, абзац восьмий частини другої статті 10 Закону України «Про оборону України»).

…8.43. Об`єднана палата зазначає, що дійсно відповідно до статті 14 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України можуть здійснювати господарську діяльність згідно із законом.

8.44. У статті 1 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» зазначено:

- господарська діяльність у Збройних Силах України - це специфічна діяльність військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України (далі - військові частини), пов`язана із забезпеченням їх повсякденної життєдіяльності і яка передбачає ведення підсобного господарства, виробництво продукції, виконання робіт і надання послуг, передачу в оренду рухомого та нерухомого військового майна (за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки) в межах і порядку, визначених цим Законом;

- до господарської діяльності у Збройних Силах України належить діяльність військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України з оборонних закупівель, пов`язана із закупівлею товарів, робіт і послуг оборонного призначення за імпортом, яким в установленому законодавством порядку надані повноваження на право здійснення імпорту товарів військового призначення і товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю;

- господарська діяльність у Збройних Силах України здійснюється з метою одержання додаткових джерел фінансування життєдіяльності військ (сил) для підтримання на належному рівні їх бойової та мобілізаційної готовності. Господарська діяльність у Збройних Силах України не повинна негативно позначатися на їх боєготовності та боєздатності. Не допускається залучення військовослужбовців до виробництва продукції, виконання робіт і надання послуг, не передбачених цим Законом;

- Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, узгодженим з центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики, затверджує види військового майна, яке не підлягає приватизації.

8.45. У статті 414 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин та ухвалення судових рішень (далі - ГК України) зазначено, що у Збройних Силах України може здійснюватися лише некомерційна (неприбуткова) господарська діяльність. Господарська діяльність у Збройних Силах України - це специфічна діяльність військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України, пов`язана із забезпеченням їх повсякденної життєдіяльності, що передбачає ведення підсобного господарства, виробництво продукції, виконання робіт і надання послуг, передачу в оренду рухомого та нерухомого військового майна (за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки) у межах і в порядку, визначених Законом.

8.46. Об`єднана палата виходить із того, що буквальне тлумачення положень Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» не дає підстав для безумовного застосування поняття «суб`єкт господарської діяльності», яке застосовується до військових частин у наведених вище випадках, до спірних правовідносин, заснованих на здійсненні оборонних закупівель, у яких військова частина виступила державним замовником та розпорядником бюджетних коштів у розумінні бюджетного законодавства.

…8.48. Водночас, як зазначено вище, військова частина не належить до органів військового управління та не має статусу суб`єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАСУ.

8.49. Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Міністерство оборони України, яке є головним розпорядником бюджетних коштів для військових частин, забезпечує відповідно до законодавства виконання функцій уповноваженого органу з державного гарантування якості, головного органу у сфері здійснення оборонних закупівель та державного замовника у сфері оборони; з метою організації своєї діяльності забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів і матеріальних ресурсів, в тому числі тих, що передбачені для реалізації проектів, виконання програм, зокрема міжнародних; здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за їх використанням та усунення недоліків і порушень, виявлених органами державного фінансового контролю та правоохоронними органами.

…8.51. Об`єднана палата, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 03.12.2025, погоджується, що за умов воєнного стану питання забезпечення функцій з обороноздатності країни під час здійснення оборонних закупівель можуть мати виняткове значення, зумовлюючи підстави для представництва прокурором Міністерства оборони України у спірних правовідносинах, і прокурор має їх обґрунтовувати.

8.52. Щодо ВЧ НОМЕР_3 , то Прокурор, обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі ВЧ НОМЕР_3 зазначив, що ВЧ НОМЕР_3 є стороною спірних договорів, і саме з цим пов`язаний її статус суб`єкта владних повноважень. Однак доводи прокурора спростовуються наведеним вище законодавством, яке не передбачає здійснення військовою частиною функцій органу владних повноважень як сторони зобов`язальних правовідносин, такі функції здійснюються Міністерством оборони України при організації своєї діяльності у сфері закупівель, у тому числі, й при укладенні договорів військовими частинами, як розпорядниками державного бюджету третього рівня.

8.53. З наведених вище мотивів, об`єднана палата не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09.07.2025 у справі № 910/4017/24 про те, що військова частина Збройних сил України не є органом державної влади чи місцевого самоврядування і не є суб`єктом владних повноважень, а є суб`єктом господарської діяльності.

8.54. Тож суди попередніх інстанцій дійшли заснованого на законі висновку про залишення без розгляду позову, який поданий прокурором в інтересах військової частини".

5.15. З урахуванням наведеного Верховний Суд зазначає, що господарський суд першої інстанції, розглядаючи справу № 904/4311/23 по суті позовних вимог, не досліджував питання щодо обґрунтованості представництва Прокурором інтересів держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 .

5.16. Водночас апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення господарського суду першої інстанції, встановив, що Міністерство оборони України та Військова частина НОМЕР_1 тривалий час не вживали заходів щодо звернення до суду з позовом, фактично самоусунувшись від захисту інтересів держави. Тому, за висновком апеляційного господарського суду, в цьому випадку наявні підстави для звернення Прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі позивачів, оскільки Прокурор дотримався законодавчих положень щодо порядку представництва в суді.

5.17. Однак Верховний Суд зазначає, що з урахуванням наведеної правової позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 17.07.2026 у справі № 910/6530/24, військова частина Збройних Сил України не є органом державної влади чи місцевого самоврядування і не є суб`єктом владних повноважень, а є суб`єктом господарської діяльності. Подібні висновки також викладені в постанові Верховного Суду від 30.07.2026 у справі № 911/91/25.

5.18. Тому колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скаржника стосовно неможливості здійснення Прокурором повноважень із представництва інтересів держави в суді в особі військової частини.

5.19. За таких обставин Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій повинні були залишити без розгляду позов, поданий Прокурором в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 . Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 30.07.2026 у справі № 911/91/25.

5.20. Пунктом 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

5.21. Верховний Суд зазначає, що у випадку, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. В таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. 

Подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21.

5.22. З урахуванням установлених судами попередніх інстанцій обставин справи та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 17.07.2026 у справі № 910/6530/24, стосовно представництва прокурором військових частин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для звернення Прокурора з позовом в інтересах держави в особі Військової частини № НОМЕР_4 у цій справі.

5.23. Тому в цьому випадку постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі № 904/4311/23 належить скасувати в частині позову Прокурора в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів, а позов Прокурора в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 слід залишити без розгляду. 

5.24. Водночас Прокурор у цій справі визначив також позивачем Міністерство оборони України як орган, уповноважений державою на здійснення контролю за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечення ефективного і цільового використання бюджетних коштів у військових частинах Збройних Сил України.

5.25. При цьому відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13.05.2025 у справі № 914/3764/23, на які обґрунтовано покликається скаржник, склад відповідачів визначається прокурором самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права (тобто не має потребувати додаткового звернення з іншими вимогами до учасників спірних правовідносин) тощо. 

5.26. Частинами 1, 3, 4 статті 45 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

5.27. Отже, відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до участі у справі у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. 

5.28. Відтак належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

5.29. Відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

5.30. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача (частина 1 статті 48 Господарського процесуального кодексу України).

5.31. Колегія суддів зазначає, що визначення позивачем складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як відповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

5.32. Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі як відповідач, вони не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення 

5.33. У разі якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійним суд установить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, то відмовляє в позові із цієї підстави.

5.34. З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що апеляційний господарський суд не врахував висновки Верховного Суду, викладені в постановах, на які покликається ТОВ "Дніпро Техно Центр", та не перевірив належним чином суб`єктний склад учасників цієї справи.

5.35. Оскільки апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, не перевірив належним чином суб`єктний склад учасників цієї справи, то розгляд інших доводів, викладених у касаційній скарзі ТОВ "Дніпро Техно Центр", є передчасним. За таких обставин передчасним є й формування висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, наведених скаржником у касаційній скарзі. 

5.36. Тому Верховний Суд вважає, що наведені ТОВ "Дніпро Техно Центр" підстави касаційного оскарження, визначені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, частково підтвердилися. 

5.37 Частиною 1 статі 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 

5.38. Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

5.39. Загальними вимогами процесуального законодавства, передбаченими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236- 238 Господарського процесуального кодексу України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

5.40. Колегія суддів вважає, що апеляційний господарський суд не перевірив належним чином суб`єктний склад учасників цієї справи, не дослідив належним чином зібраних у справі доказів та не встановив пов`язаних із ними всіх суттєвих фактичних обставин цієї справи, що входили до предмета доказування. У зв`язку з наведеним ухвалена у справі постанова не відповідає вимогам процесуального законодавства, а тому її не можна визнати законною та обґрунтованою.

5.41. Водночас порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно відповідно до визначених законодавством меж розгляду справи судом касаційної інстанції. 

5.42. Під час нового розгляду цієї справи для правильного вирішення спору апеляційному господарському суду необхідно врахувати викладене, перевірити суб`єктний склад учасників цієї справи, всебічно, повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, і, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

5.43. З урахуванням наведеного позов Прокурора в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів слід залишити без розгляду, а судові рішення скасувати в цій частині. 

Водночас постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 № 904/4311/23 належить скасувати в частині позовних вимог Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів, а справу в цій частині передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Пунктом 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібраних у справі доказів, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1- 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

6.3. Згідно із частиною 4 статті 310 Господарського процесуального кодексу України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

6.4. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що позов Прокурора в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів слід залишити без розгляду, а судові рішення скасувати в частині розгляду цього позову.

Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 № 904/4311/23 слід скасувати в частині позову Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів, а справу № 904/4311/23 в цій частині передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

7. Судові витрати

За результатами нового розгляду справи має бути вирішено питання щодо розподілу судового збору. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 313, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Техно Центр" задовольнити частково. 

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі № 904/4311/23 скасувати в частині позову заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів.

3. Позов заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів залишити без розгляду. 

4. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 № 904/4311/23 скасувати в частині позову заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів. 

5. Справу № 904/4311/23 в частині позову керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак