Справа № 515/875/26
Провадження № 2/515/1483/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретар судового засідання Комерзан Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» в особі представника Пєскової Софії Володимирівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 57 630,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 жовтня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір по надання кредиту № 549128-КС-003, який підписано одноразовим ідентифікатором UA-9157, надісланим на номер телефону: НОМЕР_1 , за умовами якого відповідач отримав строковий кредит у розмірі 17 000,00 грн шляхом перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_2 , на умовах сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, визначених Договором. 
Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, чим допустив заборгованість, яка станом на 05 травня 2026 року становить 57 630,00 грн, з яких: 17 000,00 грн - сума простроченої заборгованості по тілу кредиту; 28 730,00 грн - сума простроченої заборгованості по процентах; 8 500,00 грн - сума заборгованості по відсоткам відповідно до ст. 625 ЦК України; 3 400,00 грн - сума прострочених платежів за комісією.
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним договором позики в сумі 57 630,00 грн та судові витрати у сумі 2 662,40 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2026 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О.
Відповідно до ухвали судді від 29 травня 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачці роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву; витребувано у АТ «Універсал Банк» докази: рішення структурного підрозділу або посадової особи Банку, чи інший письмовий доказ на підтвердження або спростовування факту випуску банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 ; виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 14 жовтня 2025 року (дата видачі кредиту) по 31 березня 2026 року (дата закінчення терміну кредитування).
02 липня 2026 року на виконання ухвали суду надійшла витребувана інформація (вх.№ ЕП-1120, 1121/26-Вх 02.07.2026).
За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. 
Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».
У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил.
За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).
Відповідач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого.
Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» 14 жовтня 2025 року направлено ОСОБА_1 . Пропозицію (оферту) укласти Договір № 549128-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) - а.с. 29-39. 
14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 549128-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою та зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено позичальнику через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9157 на номер телефону, що зазначено останнім у своїй анкеті в особистому кабінеті: НОМЕР_1 (а.с. 40-49), котрий відповідачем було введено/відправлено. 
14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 ознайомився з інформацією про умови кредитування та підписав Паспорт споживчого кредиту через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3949, на номер телефону: НОМЕР_1 (а.с. 16-18).
14 жовтня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №549128-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), підписаний одноразовим ідентифікатором UA-9157 у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», за умовами якого кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів (а.с. 19-28).
За умовами Договору відповідач отримав кредит у розмірі 17 000,00 грн строком до 31 березня 2026 року (п.п. 2.7.-2.8. Договору).
Відповідно до п. 2.4. Договору стандартна процентна ставка за кредитом: 1 % в день (фіксована). 
Згідно з п. 2.5. Договору, комісія за видачу кредиту становить 3 400,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.9., 2.11. Договору, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 41 981,03 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6934,18 процентів.
Денна процентна ставка: 0,87 проценти (п. 2.12. Договору).
Сторонами у п.4.2.2. Договору погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальницею платежів. 
Згідно з п. 7.5. Договору, у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу у кредит додаткових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору) передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим Договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % річних від суми заборгованості у силу положень ст. 625 ЦК України.
До вказаного Договору додані Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (а.с. 58-70).
З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення (а.с. 50).
14 жовтня 2025 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 17 000,00 грн, шляхом перерахування на зазначений відповідачем банківський рахунок № НОМЕР_3 , що підтверджується інформаційною довідкою технологічного оператора платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід» про проведення успішної транзакції по перерахуванню коштів (а.с.52).
З інформації, наданої АТ «Універсал Банк» 01 липня 2026 року за вих. № БТ/Е-28455, на ім`я ОСОБА_1 у Банку емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 14 жовтня 2025 року зараховано кошти у сумі 17 000,00 грн, на підтвердження чого Банком надано Виписку по рахунку за період з 14 жовтня 2025 року по 31 березня 2025 року та з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти на умовах передбачених договором, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав. 
Заборгованість за договором кредиту ОСОБА_1 не сплачена та складає станом 05 травня 2026 року 57 630, грн, з яких: 17 000,00 грн - по тілу кредиту; 28 730,00 грн - по процентах; 3 400,00 грн - за комісією; 8 500,00 грн - по відсоткам за ст. 625 ЦК України (а.с.13-15). Також, як встановлено судом з розрахунку заборгованості, відповідач оплату на погашення кредиту не проводив жодного разу.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за Договором, у матеріалах справи відсутні докази виконання останнім зобов`язання за кредитним договором.
Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У п. 7.5. Договору сторони передбачили, що у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або суми кредиту у визначені цим Договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % річних від суми заборгованості у силу положень ст.625 ЦК України.
При цьому, відсотки відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем нараховані в межах строку дії Договору, тобто одночасно з відсотками з користування кредитом. При цьому, вказані проценти за неправомірне користування кредитом/її частиною позикодавцем визначені саме як міра відповідальності позичальника за Договором.
У постанові від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду розмежовано поняття «проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами» та «проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами», причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої ч.2 ст.625 ЦК України.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 ЦК України  не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).
Крім того, відповідно до положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер.
За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про надання кредиту № 549128-КС-003 від 14 жовтня 2025 року у сумі 49 130,00 грн, з яких: 17 000,00 грн - по тілу кредиту; 28 730,00 грн - по процентах; 3 400,00 грн - за комісією.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягаю до задоволення частково.
Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ 41084239, адреса місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, заборгованість за Договором про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) № 549128-КС-003 від 14 жовтня 2025 року станом на 05 травня 2026 року у сумі 49 130,00 грн (сорок дев`ять тисяч сто тридцять грн 00к.), з яких: 17 000,00 грн - по тілу кредиту; 28 730,00 грн - по процентах; 3 400,00 грн - за комісією, а також 2 269,70 грн (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять грн 70 к.) судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховуються з дати складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 10.07.2026 р

Суддя В.О. Луцюк