СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/11476/26
пр. № 3/759/3189/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, за участі захисника Ігнатової О.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який здобув середню спеціальну освіту, неодружений, працює у ТОВ «Біта-технолоджіз» проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 04.04.2026 об 11 год. 35 хв. керував транспортним засобом «Volkswagen ID 4», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, та рухався по вул. Кільцева дорога, напроти вул. Янтарна, 2, в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіри обличчя, тремтіння повік, зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Водій на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд у медичному закладі у лікарні у лікаря нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія» на стан наркотичного сп`яніння відмовився під запис бодікамер 472259, 477704. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він 04.04.2026 поїхав здавати іспити, щоб знову отримати посвідчення водія після позбавлення права керування транспортними засобами. За кермом була його мати. Цього дня він не здав іспит, мати розхвилювалася, вона проходить лікування, яке схоже на лікування онкозахворювань, і він був вимушений сісти за кермо автомобіля. Швидку медичну допомогу він не викликав, також він не викликав драйвера, так як ніколи не користувався цією послугою. Працівники поліції зупинили його за порушив ПДР, він хотів швидше доїхати додому. Коли працівники поліції його зупинили він усвідомив наслідки. Також пояснив, що працівники поліції поставилися до нього упереджено, оскільки один з працівників поліції його раніше зупиняв. До медичного закладу він не поїхав, бо не усвідомлював наслідків.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Ігнатова О.Є. зазначила, що ОСОБА_1 був змушений сісти за кермо автомобіля, бо у його матері був стрес після того, які він не здав іспит. Тому у діях ОСОБА_1 вбачається крайня необхідність. Крім того, зазначила, що працівники поліції упереджено ставилися до ОСОБА_1 . Вони спочатку чітко не зазначили, які у нього були виявлені ознаки наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Тремтіння повік не є ознаками наркотичного сп`яніння. Також захисник заявила клопотання про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Дане клопотання захисник обґрунтовує таким. Направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.04.2026 є недопустимим доказом, оскільки воно не відповідає встановленій формі, у ньому відсутній рядок, в якому вказується серія та номер протоколу про адміністративне правопорушення, до того ж у ньому зазначено, що ОСОБА_1 направляється для огляду до КНП КМНКЛ «Соціотерапія», однак такого закладу на момент події не існує, адже він реорганізований у КНП КМКЛ № 10. Також працівниками була порушена процедура огляду на стан сп`яніння, оскільки дослідивши відеозапис з бодікамер інспектора, були встановлені явні ознаки суб`єктивного ставлення з боку інспектора патрульної поліції з метою складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 не були оголошені ознаки наркотичного сп`яніння, які були ц нього виявлені до того як інспектор поліції запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення був складений неповноваженою особою, яка не зупиняла транспортний засіб і не пропонувала пройти огляд ОСОБА_3 на стан наркотичного сп`яніння в порядку ст. 266 КУпАП, а тому такий протокол є недопустимим доказом у справі, на підставі якого особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, в тому числі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідні документи (матеріали) складені неповноваженою особою. Крім того, докази, які містяться в матеріалах справи в своїй сукупності не дають підстав вважати, що вина ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, доведена. Крім того, зазначила, що у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то просила накласти на нього стягнення, передбачене для інших осіб у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Вказане мотивує тим, що аналіз норм законодавства та наявність інформації про відсутність посвідчення водія у ОСОБА_1 дає підстави прийти до висновку про те, що він не є водієм транспортного засобу в розумінні ПДР України, проте є учасником дорожнього руху та адміністративне стягнення відносно нього підлягає накладенню з урахуванням санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП для інших осіб.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Ігнатової О.Є., ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 631740 від 04.04.206, який складений стосовно ОСОБА_1 ; направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.04.2026; розписку ОСОБА_2 від 04.04.2026, відповідно до якої вона підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом «Volkswagen ID 4», д.н.з. НОМЕР_2 ; копію постанови серії ЕНА № 6964437 від 04.04.2026 стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн 00 к.; рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 5 батальйону № 1 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП Прокопенко А. від 04.04.2026; реєстраційну картку на ТЗ; відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які містяться на диску; запис № 1476 ОСОБА_1 до ТСЦ МВС № 8041 на 04.04.2026 на 10 год. 20 хв.; копію довідки № 141 від 09.04.2026, видана ОСОБА_2 . Васильківським центром первинної медико-санітарної допомоги, суддя дійшла таких висновків.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Насамперед слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 631740 від 04.04.2025 та додатки до нього загалом складені у відповідності до вимог ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, а отже відповідає вимогам діючого законодавства. 
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 № 1452/735, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3, 4, 6 розділу І Інструкції № 1452/735, ознаками, зокрема, наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з п. 8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 2, 3, 6-7 Порядку № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться, зокрема, лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 04.04.2026 об 11 год. 35 хв. керував транспортним засобом «Volkswagen ID 4», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Кільцева дорога, напроти вул. Янтарна, 2, у м. Києві та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Під час спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіри обличчя, тремтіння повік, зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Відтак, ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що він відмовився. Вказане зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції. При цьому, на відеозаписах не зафіксовано упередженого ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 .
Щодо твердження захисника про те, що ОСОБА_1 перебував у стані крайньої необхідності, то таке твердження не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки жодної небезпеки, яка б загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, не існувало (ст. 18 КУпАП).
Щодо тверджень захисника про те, що протокол та долучені до нього додатки місять неточності, зокрема, у протоколі невірно зазначено державний номерний знак транспортного засобу та у направленні на огляд невірно зазначено медичний заклад, то суд також не бере до їх до уваги з огляду на те, що вони не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 та уточнені у судовому засіданні, зокрема, щодо державного номерного знаку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Також у судовому засіданні встановлено, що в направленні на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.04.2026 дійсно міститься найменування закладу охорони здоров`я КНП КМНКЛ «Соціотерпія», але разом з тим вірно зазначено адресу закладу, який проводить такі огляди – м. Київ, вул. Чорних Запорожців, 20 (наказ Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради від 09.10.2025 № 968). Протокол стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою. 
Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
З урахуванням викладеного, суддя на підставі об`єктивно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 252 КУпАП, які перебувають в узгодженому зв`язку між собою, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є доведеною та є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.
При цьому, суд не бере до уваги прохання захисника про призначення ОСОБА_1 лише штрафу, оскільки він вже позбавлений права керування транспортними засобами, посвідчення водія повторно не отримав та не є водієм, оскільки відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 саме 04.04.2026 намагався здати іспит для отримання посвідчення водія, однак іспит не здав, а також відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Положеннями ст. 40^1 передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
З огляду на вище викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 7, 9, 23, 36, 40^1, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 к.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського
районного суду міста Києва В.О. Жмудь