Справа №461/5350/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2026 року          м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Романюка В.Ф., 
з участю: секретаря судового засідання Салика С.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ЄДРПОУ: 44448833) про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В: 
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЛВ №01129047 від 18.06.2026, винесену щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 152-1 КУпАП. 
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЛВ №01129047 від 18.06.2026, винесеною спеціалістом 1-ої категорії — інспектором відділу контролю за дотриманням правил паркування та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури ДММ ЛМР Мочаліною Іриною Дмитрівною ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 152-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400,00 грн. Як зазначено у постанові, 04.06.2026 о 11:13 год. водієм транспортного засобу KIA NIRO, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснено користування майданчиком для платного паркування за адресою: м. Львів, вул. Щепкіна, більш як 10 хвилин без оплати вартості послуг з паркування, чим порушено пункт 15 Правил дорожнього руху. 04.06.2026 о 10:35:16 год., перед розміщенням транспортного засобу на майданчику для платного паркування, позивач здійснив оплату вартості послуг з паркування у сумі 20,00 грн через мобільний застосунок Приват24. Це підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» № P24A5985553152D5717 від 04.06.2026, у призначенні платежу якої прямо зазначено: оплата паркування, номер авто ВС3575, дата паркування 2026-06-04 10:35:16, адреса паркування — вул. Щепкіна. Отже, оплата здійснена саме за той транспортний засіб (ВС3575YD), за тією ж адресою (вул. Щепкіна) та в той самий день, коли інспектором о 11:13 нібито зафіксовано несплату. Таким чином, на момент стоянки паркування було оплачено, а інспектор не врахував факт проведеної оплати. Об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною першою статті 152-1 КУпАП, становить саме несплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування. За наявності підтвердженої оплати подія та склад адміністративного правопорушення відсутні, що згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Ухвалою суду від 16 липня 2026 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду з викликом сторін у судове засідання.
27 липня 2026 року від представника відповідача Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Шпакової Тамари Миколаївни надійшов відзив, в якому зазначає, що не погоджується з позовними вимогами в повному обсязі, враховуючи наступне. Помилка споживача при оплаті послуг платного паркування, що полягає, зокрема, у неправильному введенні даних номерного знаку транспортного засобу не може бути підставою для скасування постанови. Фактично оплати вартості послуги паркування 04.06.2026 за автомобілем з державним номерним знаком НОМЕР_3 на майданчику для паркування по вул. Щепкіна (код В3044) не було, оскільки ідентифікувати оплату було неможливо та згаданий платіжний документ не може розглядатись, як свідчення виконання основного зобов`язання зі сплати за користування платного паркувального майданчика відповідальної особою за паркування транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_3 . 
29 липня 2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що ключовим і таким, що не спростований відповідачем, є той факт, що він оплатив вартість послуг з паркування 04.06.2026 о 10:35:16 год., тобто до обох моментів фотофіксації, на які посилається відповідач. За власним викладом відповідача у відзиві та в додатку 3 (фотофіксація): фото 1-3 здійснено о 10:46 год., фото 4-8 — об 11:13 год. Натомість оплата через застосунок Приват24 відбулася о 10:35:16 год., що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» №P24A5985553152D5717 від 04.06.2026. Таким чином, станом на 10:46 та на 11:13 паркування вже було оплачено, а отже об`єктивна сторона правопорушення за частиною першою статті 152-1 КУпАП — неоплата вартості послуг — була відсутня. Відповідно до примітки до статті 152-1 КУпАП під неоплатою слід розуміти неоплату користування майданчиком більш як за 10 хвилин. Оскільки оплату здійснено до розміщення транспортного засобу і задовго до фіксації, склад правопорушення відсутній. Єдиним доводом відповідача проти факту оплати є твердження, що оплата нібито «не ідентифікувалася» системою АСКОП. Цей довід не спростовує факту оплати та не може бути підставою для притягнення до відповідальності з таких причин. У платіжній інструкції №P24A5985553152D5717 у призначенні платежу чітко зазначено: оплата паркування, номер авто ВС3575, дата паркування 2026-06-04 10:35:16, адреса паркування — вул. Щепкіна. Отже, платіж однозначно ідентифікує саме транспортний засіб позивача (ВС3575YD), саме той майданчик (вул. Щепкіна) і саме той день та час. Жодного іншого автомобіля з номером, що починається на «ВС3575», на цьому майданчику в цей час не було й бути не могло. 
Згідно відповіді на відзив, позивач ОСОБА_1 просить проводити розгляд справи без його участі. 
В судове засідання представник відповідача не з`явився, згідно відзиву на позовну заяву просить розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося у зв`язку з тим, що всі учасники процесу в судове засідання не з`явилися. 
Суд, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступних доводів та мотивів.
Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЛВ №01129047 від 18.06.2026, винесеною спеціалістом 1-ої категорії — інспектором відділу контролю за дотриманням правил паркування та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури ДММ ЛМР Мочаліною Іриною Дмитрівною ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 152-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400,00 грн. 
Як зазначено у постанові, 04.06.2026 о 11:13 год. водієм транспортного засобу KIA NIRO, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснено користування майданчиком для платного паркування за адресою: м. Львів, вул. Щепкіна, більш як 10 хвилин без оплати вартості послуг з паркування, чим порушено пункт 15 Правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).
Згідно з п. 1.1 Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 ПДР.
Разом з тим, п. 1.9 ПДР зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування тягнуть за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
Згідно з приміткою до статті, місцями, призначеними для паркування (у тому числі безоплатного паркування) транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування транспортних засобів, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, на тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів), вважаються місця, позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.
Місцями, призначеними для паркування (у тому числі безоплатного паркування) транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування транспортних засобів, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, на тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів), вважаються місця, позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.
Під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).
Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).
Стаття 14-2 КУпАП визначає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.
Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Згідно п. 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Положеннями статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 72 та ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Склад будь-якого адміністративного правопорушення включає в себе чотири обов`язкові елементи: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.
Суб`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність вини особи у формі умислу або необережності.
Оцінюючи матеріали справи, суд доходить висновку, що позивач здійснив волевиявлення, спрямоване на виконання обов`язку зі сплати послуг паркування, та фактично перерахував кошти за користування паркувальним майданчиком у належному розмірі й у визначений час, що підтверджується платіжною інструкцією Р24А5985553152D5717 від 04.06.2026 року о 10:35.
Описка має характер механічної технічної помилки під час введення даних у цифровий додаток і не свідчить про ухилення позивача від сплати вартості послуг паркування або про намір вчинити правопорушення.
Ураховуючи, що факт внесення плати за користування майданчиком для паркування підтверджений належними та допустимими доказами, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, оскільки об`єктивна та суб`єктивна сторони даного правопорушення (зокрема, факт ухилення від сплати та вина особи) відсутні.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З матеріалів справи встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позов задоволено в повному обсязі, а тому витрати в сумі 665,60 грн. у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 8, 9, 14, 73-78, 90, 132, 139, 242-246, 286, 293 КАС України, суд 
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ЄДРПОУ: 44448833) про визнання протиправною та скасування постанови, - задоволити. 
Визнати протиправною і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЛВ №01129047 від 18.06.2026, винесену щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 152-1 КУпАП. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ЄДРПОУ: 44448833) за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:           Романюк В.Ф.