ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2026 | м. Дніпро | Справа № 904/2227/26

За позовом Садівничого товариства "Родник", с. Грушувато-Криничне, Синельниківський район, Дніпропетровська область  
до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", с. Воронове, Синельниківський район, Дніпропетровська область 
про зобов`язання вчинити певні дії 

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін 

СУТЬ СПОРУ:
Садівниче товариство "Родник" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" і просить суд:
- зобов`язати Відповідача у подальших правовідносинах із Позивачем за Договором № 188 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання від 01.05.2023 застосовувати тариф на централізоване водопостачання, встановлений постановами НКРЕКП для категорії "населення";
- стягнути з Відповідача судові витрати. 

Ухвалою суду від 28.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

14.05.2026 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він вважав, що спір не підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства, оскільки спір щодо дій по застосуванню певного тарифу шляхом визначення категорії Позивача, як споживача послуг на централізоване водопостачання, має бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства, а відповідачем має бути Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Господарські суди, на думку Відповідача, не наділені повноваженнями на встановлення тарифів та визначення категорій споживачів на централізоване водопостачання ані ГПК України, ані Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Тому Відповідач просив суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

14.05.2026 від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечував проти доводів Відповідача та вважав позовні вимоги законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

21.05.2026 від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначив, що члени садівничого товариства не є споживачами у будівлі, а тому є законними дії Відповідача по укладенню з цим Позивачем Договору як зі звичайною юридичною особою та застосування тарифу для звичайної юридичної особи. З цими діями Позивач згодний, оскільки жодного разу не оскаржував дії по укладенню Договору, не оскаржував дії по застосуванню зазначеного тарифу. З цієї точки зору відсутній предмет спору, оскільки не йдеться про незаконні дії Відповідача, що порушили права Позивача, що є самостійною підставою для закриття провадження згідно зі ст. 231 ГПК України. Тому Відповідач просив суд закрити провадження у справі. 

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку. 

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд 

ВСТАНОВИВ:
01.05.2023 між Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (далі - Відповідач, Виконавець) та Садівничим товариством "Родник" (далі - Позивач, Споживач) укладено Договір № 188 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання (далі - Договір).

Згідно з п. 1 Договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачу послуги з централізованого водопостачання (далі - послуги) відповідної якості, а Споживач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки і на умовах, визначених Договором. До якості послуг встановлено такі вимоги: склад і якість питної води повинні відповідати вимогам державних санітарних норм і правил на питну воду; значення тиску питної води повинно відповідати параметрам, встановленим державними будівельними нормами і правилами та розмішуватися на веб-сайті Виконавця www.vodadzd.org.ua

Відповідно до п. 2 Договору сторони здійснили чітку індивідуалізацію об`єктів водопостачання. Договором зафіксовано, що об`єкти Споживача дислокуються у селі Грушувато-Криничне Синельниківського району Дніпропетровської області. У графі «Призначення об`єкту» зазначено: «сади, городи»; кількість осіб, які фактично користуються послугами, становить 200 осіб. 

Згідно з п. 3 Договору будівля (приміщення у будівлі) обладнано вузлом (вузлами) комерційного обліку централізованого водопостачання типу MTK-UA 50/300 (заводський номер 202105016008) та PICOFLUX (заводський номер № 2022.0015307), які встановлені у відповідних колодязях. Зафіксовані цими засобами вимірювальної техніки обсяги є базисом для проведення фінансових розрахунків. 

За умовами п. 4 Договору Виконавець забезпечує постачання послуг безперервно з гарантованим рівнем безпеки та значення тиску.

Відповідно до п. 5 Договору послуги надаються Споживачеві безперервно, крім перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно з п. 19 Договору Споживач вносить однією сумою плату Виконавцю за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до Правил надання послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (Офіційний вісник України, 2019 р. № 63, ст. 2194), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85 та Методики розподілу. Плата за послуги складається з: 1) плата за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послуги та обсяги спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плата за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Споживачу нараховується плата за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному Виконавцем, але не більше граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті Виконавця (www.vodadzd.org.ua).

Пунктом 20 Договору передбачено, що вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Станом на дату укладення цього Договору тариф (без урахуванням податку на додану вартість) на послугу з централізованого водопостачання становить 30,20 гривень за куб. метр, відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16 червня 2016 року № 1141 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення" (у редакції постанови НКРЕКП № 2854 від 22.12.2021, що набрала чинності з 01 січня 2022 року). У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на послугу з централізованого водопостачання та/або на послугу з централізованого водовідведення Виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення її у дію, повідомляє про це Споживачу з посиланням на рішення відповідного органу шляхом їх оприлюднення на офіційному веб-сайті без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору. У разі зміни зазначених тарифів протягом строку дії цього Договору новий розмір тарифів застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на офіційному веб-сайті www.vodadzd.org.uа.

Згідно з п. 21 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується Споживачу щомісяця та зазначається в рахунку. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. У разі зміни розміру плати за абонентське обслуговування протягом строку дії цього Договору новий розмір плати за абонентське обслуговування застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на офіційному веб-сайті www.vodadzd.org.ua. Розмір плати за абонентське обслуговування: плата за абонентське обслуговування по договору для споживачів, які мають власний вузол комерційного обліку (без розподілу обсягу послуг централізованого водопостачання), становить 38,06 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 42 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Сторони Договору домовились, що відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, умови Договору застосовується до відносин між ними, які виникли до його укладання і діють з 01.01.2023, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання.

За умовами п. 43 Договору якщо за один місяць до закінчення строку дії Договору жодна зі сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від Договору цей Договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Позивач зазначає, що станом на дату укладення Договору Відповідач правомірно застосовував до нього тариф, передбачений для населення. 

Протиправні дії Відповідача, на думку Позивача, полягають у тому, що він в односторонньому порядку, ігноруючи реальну мету споживання води та приписи Кабінету Міністрів України, змінив тарифну категорію Позивача, прирівнявши некомерційне об`єднання фізичних осіб до суб`єктів господарювання. Аналіз тексту Договору свідчить про те, що Відповідач під час його підписання був повністю, достовірно та документально обізнаний щодо специфіки споживання води Позивачем та відсутності будь-якого комерційного елементу в цих правовідносинах. 

Позивач зазначає, що Відповідачем неправомірно застосовано до нього тариф, передбачений для «інших юридичних осіб» замість тарифу для «населення».

Позивач наголошує на неправомірному, систематичному та тривалому застосуванні Відповідачем, який володіє статусом суб`єкта природної монополії на регіональному ринку, завищеного комерційного тарифу до правовідносин із Позивачем. Відповідач, формально посилаючись на наявність у Позивача статусу юридичної особи, ігнорує телеологічну (цільову) спрямованість нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які імперативно забороняють підвищення тарифів для категорії «населення» в умовах воєнного стану. 

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Садівниче товариство "Родник" було зареєстроване 02.06.1988 (відповідний запис про включення до ЄДР внесено 07.06.2006) і є добровільним об`єднанням громадян. Організаційно-правова форма Позивача визначена як «садівниче товариство». Основним видом діяльності товариства згідно з Класифікацією видів економічної діяльності (КВЕД) є 94.99 - Діяльність інших громадських організацій, не віднесених до інших угруповань.

Згідно з п. 1.1 Статуту Позивача Садівниче товариство "Родник" є організацією, що добровільно об`єднує громадян України на засадах спільності їх інтересів, що визначені цим Статутом, утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації. 

Відповідно до п. 1.2 Статуту Позивача Садівниче товариство "Родник" - організація, створена громадянами на добровільних засадах для сприяння її членам у вирішені загальних соціально-господарських завдань, ведення садівництва, городництва, захисту їх прав та інтересів. 

Пунктом 2.1 Статуту Позивача визначено, що Садівниче товариство являє собою об`єднання земельних ділянок на єдиній території зі збереженням меж індивідуальних ділянок для більш ефективного ведення садівництва, обробки землі та організації активного відпочинку. 

За умовами п. 2.3 Статуту Позивача головним завданням товариства є організація ефективного використання його членами виділених земельних ділянок для вирощування фруктів, ягід, овочів, іншої сільськогосподарської продукції, вирощування квітів та інших декоративних культур, трав`яних газонів, створення умов для оздоровлення і відпочинку членів товариства та їх родин.

Згідно з п. 3.2 Статуту Позивача джерелами формування майна Товариства є:
- вступні, членські та цільові внески його членів;
- майно, добровільно передане Товариству його членами;
- грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у т.ч. іноземних;
- інші надходження, не заборонені законодавством.

Відповідно до п. 3.3 Статуту Позивача майно Товариства формується за рахунок вступних, членських, цільових внесків та інших надходжень, не заборонених законодавством України.

При цьому, Позивач зазначає, що засновниками Позивача виступають виключно фізичні особи - члени садівничого товариства у кількості 290 осіб. Товариство не провадить жодної підприємницької, комерційної чи іншої господарської діяльності, яка була б спрямована на отримання прибутку від реалізації, перепродажу чи дистрибуції товарів і послуг. Єдиною і виключною метою утворення та існування Позивача є самоорганізація громадян для забезпечення належних умов ведення індивідуального садівництва та городництва, підтримання благоустрою спільної території, а також колективне забезпечення членів товариства житлово-комунальними послугами (зокрема, водопостачанням та електроенергією) для їх особистих, побутових та санітарно-гігієнічних потреб. 

Позивач наголошує, що вода, що постачається Відповідачем до точки розмежування балансової належності Позивача, не використовується як сировина для виробництва продукції, надання комерційних послуг чи отримання будь-якої доданої вартості. Вона споживається виключно фізичними особами для забезпечення їх життєдіяльності та вирощування сільськогосподарських культур для власного, некомерційного споживання. Відповідно, фактичним і кінцевим бенефіціаром та споживачем цієї комунальної послуги виступає виключно категорія «населення». 

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 502 "Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану" Уряд рекомендував органам, уповноваженим встановлювати тарифи, протягом дії воєнного стану в Україні не підвищувати тарифи на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для населення та застосовувати їх до споживача (населення) на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24 лютого 2022 року.

На виконання цієї урядової директиви, НКРЕКП своїми відповідними постановами чітко розмежувала тарифну політику: для категорії «населення» тарифи були «заморожені» на рівні, що діяв станом на 24 лютого 2022 року, тоді як для інших категорій («споживачі, які є суб`єктами господарювання» та «споживачі, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання (крім населення)») тарифи підлягали регулярному економічному перегляду та суттєвому підвищенню. 

Відповідно до актуальної Постанови НКРЕКП № 2274 від 30.12.2025, яка встановлює тарифи для Відповідача на 2026 рік, передбачена диференціація, зокрема для категорії «населення» (на рівні тарифів станом на 24.02.2022) - 30,20 грн. за 1 куб.м без ПДВ, ПДВ 6,04 грн., всього 36,24 грн. з ПДВ; для категорії «споживачі, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання (бюджет, інші юридичні) - 68,98 грн. за 1 куб.м без ПДВ, ПДВ 13,796 грн., всього 82,776 грн. з ПДВ.

Однак, Позивач зазначає, що як підтверджується виставленими рахунками та актами приймання-передачі наданих послуг, Відповідач почав застосовувати до нього тариф, встановлений для категорії «інші юридичні особи», у розмірі 82,776 грн. за 1 куб.м (з урахуванням ПДВ). Цей комерційний тариф більш ніж у 2,2 рази перевищує соціальний тариф, встановлений для населення (36,24 грн. з ПДВ). Такий підхід є не просто економічно необґрунтованим, він становить грубе порушення мети державного регулювання під час воєнного стану. Оскільки Позивач не здійснює продажу продукції та не формує прибутку, з якого міг би покривати вказану колосальну різницю у тарифах, весь фінансовий тягар автоматично і неминуче перекладається на плечі кінцевих споживачів - громадян, які вирощують городину на своїх ділянках. Таким чином, монополіст де-факто обходить урядову заборону на підвищення тарифів для населення, використовуючи організаційно-правову форму садівничого товариства як процесуальну ширму. 

З метою підтвердження факту оплати комунальних послуг саме фізичними особами - членами товариства Позивач додав виписки про рух коштів по його поточному банківському рахунку (№ НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ "ПРИВАТБАНК") за період 2025 - 2026 років. 

При цьому, Позивач зазначає, що аналіз цих банківських виписок демонструє класичну модель функціонування колективного споживача (обслуговуючого кооперативу). Рахунок Позивача не генерує жодних доходів від комерційних контрактів, надання послуг третім особам чи реалізації товарів. Дохідна частина рахунку формується виключно за рахунок мікротранзакцій від фізичних осіб - членів товариства. Призначення цих платежів чітко ідентифікує їх правову природу: це компенсація вартості спожитої води та електроенергії за конкретними ділянками. 
У подальшому, зібрані таким чином кошти громадян консолідуються на поточному рахунку Позивача і єдиним платежем перераховуються на користь Відповідача для виконання умов Договору. Банківська виписка містить докази таких вихідних транзакцій на рахунок Відповідача (в АБ "УКРГАЗБАНК", МФО 320478, код ЄДРПОУ 03564045): 
25.11.2025 Позивачем здійснено перерахування коштів у сумі 17 346,00 грн. із призначенням платежу: «За ввод 10331: СТ "РОДНИК" с. ГРУШУВАТО - КРИНИЧНЕ, вул. Поле (вода попер пок. 5367 поточ пок. 5617 за жовтень 2025 р), згідно рах №1033/4356 від 28.10.2025 р». 
26.12.2025 здійснено черговий платіж у сумі 3 469,20 грн. за спожиту воду у листопаді 2025 року. 

Тобто, Позивач діє виключно як розрахунковий агент (транзитер) між населенням та Відповідачем. Юридична конструкція Садівничого товариства використовується виключно для зручності адміністрування мереж та платежів, оскільки укладення двохсот окремих договорів з кожним власником ділянки у с. Грушувато-Криничне було б адміністративно обтяжливим для самого ж Відповідача. 

Як стверджує Позивач, 16.04.2026 він надіслав на офіційні електронні адреси Відповідача (zbut@vodadzd.org.ua та dmpvkgdzd@gmail.com) претензію щодо неправомірного та систематичного застосування завищених тарифів на послуги з централізованого водопостачання. Позивач вимагав: негайно припинити застосування до нього підвищеного комерційного тарифу; застосовувати тариф, встановлений постановами НКРЕКП для категорії «населення» (30,20 грн. за 1 куб. м без ПДВ); здійснити повний перерахунок вартості послуг за весь період неправомірного застосування завищеного тарифу. Зважаючи на соціальну значущість питання, загрозу відключення води в умовах весняно-літнього поливного сезону, наявність беззаперечних судових прецедентів, які не потребували складного юридичного аналізу з боку Відповідача, Позивач встановив строк для реагування - три робочих дні з моменту її отримання.

Однак, Відповідач відповіді на претензію не надав, не ініціював процедуру переговорів, перерахунок не здійснив і продовжив виставляти рахунки за тарифом 82,776 грн./куб.м. 

Вказані обставини стали підставою для звернення Позивача з позовом до суду.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення між їх виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення".

Предметом регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (частини 1, 3 статті 2 цього Закону).

За змістом ст.ст. 2, 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Споживач житлово-комунальних послуг (споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Статтею 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

У свою чергу Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" (частина 1 статті 19) передбачено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з:
- підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням;
- підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання;
- об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання на підставі укладених ними договорів;
- власниками будинків, що перебувають у приватній власності;
- індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Проаналізувавши зазначені положення чинного законодавства, суд вважає за необхідно зазначити, що існує дві моделі організації договірних відносин: за індивідуальним договором або за колективним договором, тому визначальним у спірних правовідносинах є те, для задоволення чиїх потреб у отриманні житлово-комунальних послуг укладається відповідний договір (для власних чи в інтересах об`єднання споживачів).

Суд зазначає, що відповідно до Статуту Позивача Садівниче товариство "Родник" - організація, створена громадянами на добровільних засадах для сприяння її членам у вирішені загальних соціально-господарських завдань, ведення садівництва, городництва, захисту їх прав та інтересів. Головним завданням товариства є організація ефективного використання його членами виділених земельних ділянок для вирощування фруктів, ягід, овочів, іншої сільськогосподарської продукції, вирощування квітів та інших декоративних культур, трав`яних газонів, створення умов для оздоровлення і відпочинку членів товариства та їх родин. Товариство є неприбутковим, його майно формується за рахунок вступних, членських, цільових внесків та інших надходжень, не заборонених законодавством України.

Отже, Позивач згідно з нормами чинного законодавства є юридичною особою, яка утворена шляхом об`єднання власників присадибних земельних ділянок, з метою сприяння в отриманні останніми, зокрема комунальних послуг, які включають в себе і централізоване водопостачання. При цьому метою укладення Позивачем Договору з Відповідачем є забезпечення потреб членів товариства питною водою, необхідною для задоволення санітарно-гігієнічних потреб та зрошення присадибних ділянок.

Тобто, у цьому випадку Позивач має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як неприбуткова організація, не займається виробничою діяльністю, не використовує воду для власних потреб.

Таким чином, Позивач як юридична особа, що створена шляхом об`єднання власників присадибних земельних ділянок (фізичних осіб), які у розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є споживачами, споживаючи питну воду для забезпечення потреб таких осіб, є колективним споживачем.

Близькі за змістом висновки щодо правового визначення юридичної особи, створеної шляхом об`єднання споживачів (фізичних осіб), викладені у постановах Верховного Суду:
1) від 22.01.2025 у справі № 916/1071/24, від 09.04.2025 у справі № 916/847/24 у правовідносинах з постачання природного газу споживачу (обслуговуючому кооперативу), у яких Верховний Суд виходив з того, що обслуговуючий кооператив як юридична особа, що створена шляхом об`єднання власників квартир, зокрема фізичних осіб, які у розумінні Закону України "Про ринок природного газу" є побутовими споживачами, споживаючи природний газ для вироблення теплової енергії виключно для забезпечення потреб таких осіб, є колективним побутовим споживачем;
2) від 30.11.2022 у справі № 916/3837/21 у правовідносинах з постачання електричної енергії споживачу (ОСББ), у якій Верховний Суд виходив з того, що "ОСББ має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно окремого спеціалізованого Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", має статус неприбутковості, та не є суб`єктом господарювання, не використовує електричну енергію для власних потреб. Отже, ОСББ в частині споживання електричної енергії на побутові потреби по аналогії закону підпадає під визначення "колективний побутовий споживач" електроенергії, у випадку, коли ці організації об`єднують мешканців у багатоквартирних будинках та діють в їхніх інтересах для забезпечення комфортних умов проживання у будинку";
3) у постанові від 12.09.2022 у справі № 361/5632/21 у правовідносинах з постачання електричної енергії споживачу (садівничому об`єднанню), у якій Верховний Суд виходив з того, що садівниче об`єднання є колективним побутовим споживачем, який закуповує електричну енергію у електропостачальника і здійснює подачу електроенергії до садових будинків членів об`єднання;
4) від 22.04.2024 у справі № 511/1915/20, у якій Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виходив з того, що садівниче товариство є колективним споживачем електроенергії на підставі єдиного договору, укладеного між товариством і постачальником.

Отже, такі висновки є цілком застосовним за аналогією, оскільки правова природа відносин "постачальник - колективний споживач - кінцевий споживач (фізична особа)" є ідентичною незалежно від виду комунальної послуги.

З огляду на викладене, при розрахунку вартості наданих за Договором послуг з централізованого водопостачання, споживачами за якими є фізичні особи - власники земельних ділянок Садівничого товариства "Родник", підлягає застосуванню тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.07.2025 у cправі № 904/3697/24 сформульовано такий висновок:
"Якщо юридична особа (зокрема, садівниче товариство, обслуговуючий кооператив) виступає як колективний споживач у розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та закуповує комунальну послугу в інтересах своїх членів - фізичних осіб для задоволення їхніх побутових потреб, до таких правовідносин має застосовуватися тариф, встановлений для категорії "населення".

Щодо клопотання Відповідача про закриття провадження у справі суд зазначає таке.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. 
Згідно зі ст. 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. 
Спір у справі виник не з публічно-правових відносин влади та підпорядкування між Позивачем та НКРЕКП, а з рівноправних господарських відносин між двома юридичними особами - споживачем та надавачем послуг. 
Позивач не оспорює, не просить суд визнати недійсними, скасувати чи змінити Постанови НКРЕКП (зокрема, № 1141 чи № 2274), які є актами суб`єкта владних повноважень. Навпаки, Позивач вимагає належного виконання Відповідачем умов Договору та правильного застосування чинних постанов НКРЕКП відповідно до фактичного статусу споживача. 
Суть правопорушення полягає у тому, що Відповідач самовільно та неправомірно кваліфікує Позивача як комерційного суб`єкта господарювання і застосовує до нього найвищу тарифну сітку, ігноруючи реальну мету споживання води населенням. Отже, це спір про виконання зобов`язань за договором та правильність проведення розрахунків, який є іманентно підсудним господарському суду. 
Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду під час перегляду cправи № 904/3697/24 не виявив жодних підстав для закриття провадження у справі з мотивів порушення юрисдикції. Навпаки, Верховний Суд прийняв справу до касаційного провадження саме в порядку господарського судочинства для формування висновку щодо застосування ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" стосовно кваліфікації садівничого товариства як споживача. 
Тобто, спір про належне виконання Договору та правильність застосування тарифу між юридичними особами має виключно господарсько-правовий характер. Практика Верховного Суду (справа № 904/3697/24) беззаперечно підтверджує підвідомчість аналогічних спорів між садовими товариствами та Відповідачем господарським судам. 
У зв`язку з цим у задоволенні клопотання Відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.

Обраний Позивачем спосіб захисту "зобов`язання застосовувати тариф для населення" є ефективним, відповідає положенням абзацу 12 частини 2 статті 16 ЦК України та ст. 5 ГПК України, оскільки безпосередньо поновлює порушене право, що також підтверджується постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.07.2025 у cправі № 904/3697/24.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (52591, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Воронове, вул. Дніпровська, 28, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 03564045) у подальших правовідносинах із Садівничим товариством "Родник" (52524, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Грушувато-Криничне, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 24244132) за Договором № 188 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання від 01.05.2023 застосовувати тариф на централізоване водопостачання, встановлений постановами НКРЕКП для категорії "населення".

Стягнути з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (52591, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Воронове, вул. Дніпровська, 28, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 03564045) на користь Садівничого товариства "Родник" (52524, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Грушувато-Криничне, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 24244132) судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду. 

Суддя О.І. Красота 

Повне рішення складено 
14.09.2026