ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 р.	Справа № 953/9326/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2026, головуючий суддя І інстанції: Дяченко О.М., вул. Блюхера, 7б, м. Харків, Харківська, 61168, повний текст складено 24.03.26 року по справі № 953/9326/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Національної поліції в Харківській області   
про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд:
- скасувати постанову серії ЕНА №2515095 від 01.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 01.07.2024 відносно ОСОБА_1 не складалось адміністративного матеріалу та не виносилося постанови, зокрема за ст. 126 КУпАП. Вказує, що він не перебував у статусі водія у час та місці зазначеному інспектором в спірній постанові, а також не керував жодним транспортним засобом.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2026 позовні вимоги задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2515095 від 01.07.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрито.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.
Повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі переплаченої суми 00,40 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ Національної поліції подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2026 скасувати та ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що під час винесення постанови інспектор встановив відсутність у позивача посвічення водія відповідної категорії, що є порушенням п. 2.1.а ПДР. З відеозапису зі службового відеорегістратора поліцейського вбачається, що позивач визнає факт керування транспортним засобом без номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння. Також апелянт вказує, що матеріали справи беззаперечно підтверджують, що інспектором під час перевірки документів ОСОБА_1 встановлений факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивачем зазначено, що наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди представника відповідача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Вказує, що судом першої інстанції надано належну та повну оцінку доказам, наявним у справі, відтак рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема передбаченої ч. 5 ст. 286 КАС України, колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Матеріалами справи підтверджено, що 01.07.2024 старшим сержантом поліції Тарасенком Дмитром Анатолійовичем винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2515095 від 01.07.2024 відносно ОСОБА_1 . У спірній постанові вказано, що 01.07.2024 о 12:13:25 в сел. Хорошеве по вул. Матросова, 20, водій керуючи ТЗ не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а. ПДР, дії позивача кваліфіковано як правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
Не погодившись з вказаною постановоюю. позивач оскаржив її до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, відповідно до п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Згідно з п. 11 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Поліцейський, відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення
Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Згідно з п.1.1 ПДР, вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).
Відповідно до п. 2.1. "а" ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно частини 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до постанови серії ЕНА № 2515095 від 01.07.2024, поліцейським відділу поліції №3 (м. Мерефа) Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Тарасенком Д.А. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.
В тексті постанови зазначені обставини правопорушення, а саме, що 01.07.2024 12:13 год. в селищі Хорошеве по вул. Матросова, 20 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвічення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а ПДР. Вказано, що до постанови додається відео 8063. 
Колегія суддів враховує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 по справі № 338/1/17 та від 29.04.2020 по справі № 161/5372/17.
На підтвердження правомірності дій поліцейського та вчинення позивачем порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідачем долучено відеозапис. 
З оглянутого відеозапису бодікамери колегією суддів встановлено, що він містить лише інформацію щодо повідомлення водієм про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Водночас відеозапис не містить ані встановлення факту перевірки у ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії, ані самої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП на місці його вчинення.
Щодо доводів відповідача в апеляційній скарзі, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 саме 01.07.2024 встановлений у справі №635/7020/24 щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто перевірка документів є похідною дією від зупинки транспортного засобу, колегія суддів зазначає наступне.
Так, постановою Харківського районного суду Харківської області від 21.05.2025 по справі №635/7020/24, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 25.06.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
В межах справи №635/7020/24 судами встановлено, що ОСОБА_1 01 липня 2024 року об 11:48 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Хорошеве, вулиця Матросова, 10, керував транспортним засобом мопед Honda dio без реєстраційного номера, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей; відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі КНП ХОР "Обласна клінічна наркологічна лікарня".
Водночас, в межах даних правовідносин у справі №953/9326/24, вказані обставини не мають преюдиційного значення, передбаченого ст. 78 КАС України, оскільки предметом доказування у справі про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження огляду, тоді як склад правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП вимагає встановлення факту відсутності у особи права керування чи непред`явлення відповідних документів саме на вимогу поліцейського в момент зупинки. Обставини, встановлені під час розгляду справи за ст. 130 КУпАП, не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку довести дотримання належної процедури розгляду справи та фіксації правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, безпосередньо під час винесення оскаржуваної постанови. Слід зазначити, що преюдиційне значення мають лише конкретні фактичні обставини події, проте вони не можуть підміняти собою відсутність у матеріалах даної справи належних відеодоказів перевірки документів та самого процесу розгляду справи інспектором поліції на місці зупинки.
Також колегія суддів враховує, що в межах справи №635/7020/24 встановлено, що правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зафіксовано 01.07.2024 об 11:48 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Хорошеве, вулиця Матросова, 10, тоді як оскаржувана постанова за ч. 2 ст. 126 КУпАП винесена о 01.07.2024 12:13 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Хорошеве, вулиця Матросова, 20.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії ЕНА №2515095 від 01.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП є необгрунтованою, оскільки відповідачем не доведено обставини, які б свідчили що в діях позивача є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який ним, в даному випадку, не виконано.
Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головноо управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2026 по справі № 953/9326/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	В.Б. Русанова   О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 08.07.2026 року