ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
"09" вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 910/13325/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.
При секретарі судових засідань Меленчук Т.М.

Розглянувши подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Назаровця А.Т. про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності за вх.№2-1448/26 від 24.07.2026р. у справі №910/13325/21
За позовом: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
До відповідачів:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 
За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ТОВ "ЗОКЕМА-ІНВЕСТ" 
про стягнення 142301156,20 грн.

за участю:
Від позивача: Бельмас А.О., довіреність 
Від відповідачів: Волкова М.Ю., ордер, представник Кауфмана Бориса Рафаїловича
Від відділу ДВС: не з`явився 
Від ОСОБА_10 : не з`явився 

Встановив: Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.10.2024 у справі №910/13325/21 (суддя Сулімовська М.Б.) у задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відмовлено у повному обсязі.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.10.2025 рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 у справі №910/13325/21 скасовано та прийнято нове рішення. Позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє в інтересах кредиторів Публічного акціонерного товариства “Фінбанк”, шкоду в розмірі 142301156,20 грн.
05.11.2025 на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.10.2025 у справі №910/13325/21 видано відповідні накази суду.
Постановою Верховного Суду від 26.03.2026 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.10.2025 у справі №910/13325/21 залишено без змін.
24.07.2026 за вх.№2-1448/26 господарським судом одержано подання про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності, в якому головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить суд визначити частку майна боржника ОСОБА_2  у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_10 , а саме у: житловому будинку, загальною площею (кв.м): 1686.5, житлова площа (кв.м): 456.9, Опис: житловий будинок під літерою “А”, огорожа - № 1-3, фонтан-басейн - 1 Адреса: АДРЕСА_1 . Реєстраційний об`єкт нерухомого майна 2339320051101; земельній ділянці, діл. 10,15, кадастровий номер: 5110136900:27:004:0400 площею (га): 0.0237, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва Адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення від 30.07.2026 №1562/0/15-26 "Про звільнення ОСОБА_12 з посади судді Господарського суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку", на виконання пунктe 10.6.4. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів від 20.03.2025 №17-01/2025, з метою дотримання строків визначених ГПК України, необхідно призначити повторний автоматизований розподіл заяви про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно по справі №910/13325/21. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2026р. подання передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.08.2026р. прийнято до розгляду подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Назаровця А.Т. про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності за вх.№2-1448/26 від 24.07.2026р. у справі №910/13325/21 та призначено його розгляд на "17" серпня 2026р. о 14:00. Повідомлено учасників справи, ОСОБА_10 та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про судове засідання. 
17.08.2026р. до суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду подання. 
На задоволення клопотання представника ОСОБА_2 , та у зв`язку з відсутність відомостей щодо належного повідомлення ОСОБА_10 про дату та час розгляду подання, 17.08.2026р. судом було оголошено перерву по розгляду подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Назаровця А.Т. по суті до 09.09.2026р. о 15:00, із викликом учасників справи. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2026р. повідомлено учасників справи, ОСОБА_10 та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про судове засідання, яке відбудеться "09" вересня 2026 р. о 15:00. 
04.09.2026р. до суду від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення.
В обґрунтування подання, Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було зазначено суду, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 79800890 з виконання наказу №910/13325/21, виданого 05.11.2025р. Господарським судом Одеської області про: солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє в інтересах кредиторів Публічного акціонерного товариства «Фінбанк», шкоди в розмірі 142301156,20 грн.
На виконання судового рішення на підставі наказу суду, 11.12.2025р. державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження стосовно боржника - ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), копії якої направлено боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, та зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Згідно повідомлення № 10710975 про доставку документу 3 АСВП до електронного кабінету ЄСІТС, Постанову про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) від 11.12.2025р. ACВП № 79800890 доставлено до електронного кабінету ЄСІТС ОСОБА_2 цього ж дня.
Як було зазначено державним виконавцем, незважаючи на отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником декларацію про доходи та майно не подано, жодних заходів, спрямованих на самостійне виконання рішення суду, не здійснено та станом на 14.07.2026р. заборгованість за виконавчим документом не погашена в повному обсязі, а з моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем стягнуто з банківських рахунків боржника на користь стягувача 29203,72 грн.
Також державний виконавець зазначає, що в ході виконання виконавчого провадження, державним виконавцем постійно вживаються дії, направлені на розшук та арешт майна, що належить боржнику, та постановою від 11.12.2025р. державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках, відкритих боржником в банківських установах України.
Як зазначає державний виконавець, згідно наданої у відповідності до Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства юстиції України від 30.01.2018 за №64/261/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2018 за №140/31592, інформації на електронний запит, за боржником транспортні засоби не зареєстровані та постановою державного виконавця від 28.01.2026р. було накладено арешт на частки у статутних капіталах боржника.
Також, за результатом пошуку майна боржника, на котре можна було б звернути стягнення, встановлено, що боржник - ОСОБА_2 перебуває у шлюбі із гр. ОСОБА_10 , що підтверджується актовим записом про шлюб № 1301 від 11.09.1993 року та за результатом пошуку майна, яким боржник володіє разом з іншими особами, з метою звернення стягнення на його частку, що визначається судом за поданням виконавця, встановлено, що згідно інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_10  на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1422 від 16.04.2021 посвідченим Дімітровою Т.А. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу зареєстровано право власності на: житлового будинку, загальна площа (кв.м): 1686.5, житлова площа (кв.м): 456.9, Опис: житловий будинок під літерою «А», огорожа - № 1-3, фонтан-басейн - 1 Адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний об`єкт нерухомого майна 2339320051101, та згідно свідоцтва про право власності від 16.06.2010 № НОМЕР_2 , Виконавчого комітету Одеської міської ради за ОСОБА_10  ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_3 зареєстровано іншу частину будинку, а саме житлового будинку, загальна площа (кв.м): 1686.5, житлова площа (кв.м): 456.9, Опис: житловий будинок під літерою «А», огорожа № 1-3, фонтан-басейн - 1 Адреса: АДРЕСА_1 .
Таким чином, як зазначає державний виконавець, за ОСОБА_10 зареєстровано право власності (100%) на житловий будинок, загальною площею (кв.м): 1686.5, житловою площею (кв.м): 456.9, Опис: житловий будинок під літерою «А», огорожа № 1-3, фонтан-басейн - І Адреса: АДРЕСА_1 , що набутий у шлюбі.
Також за ОСОБА_10 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, номер 1243, виданий 19.07.2013, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Белостоцька Маргарита Леонідівна, зареєстровано право власності на: земельну ділянку, діл. 10, 15, Кадастровий номер: 5110136900:27:004:0400 площею (га): 0.0237, дата державної реєстрації земельної ділянки: 22.05.2013, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Управління Держземагентства у м. Одесі Цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва Адреса: АДРЕСА_1 .
З урахуванням наведеного, державний виконавець зазначає суду, що боржнику - ОСОБА_2 належить частка майна у спільному майні подружжя, зокрема, у: житловому будинку та земельній ділянці.
Надаючи заперечення, представником ОСОБА_2 було надано пояснення щодо відсутності спільного сумісного майна подружжя та підстав для звернення з поданням про виділення частки та зазначено суду про наявність рішення Приморського районного суду міста Одеса від 25.08.2023р. у справі №522/14633/23 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, відповідно до якого здійснено поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнано за ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 право особистої приватної власності, зокрема, на житловий будинок, загальною площею 1686,50 кв.м, житловою площею 456,90 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку , площею 0,06 га, яка розташована за адресою Одеська обл., м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 143, земельна ділянка № 19, кадастровий номер 5110136900:27:004:0422, що є предметом подання ДВС.
Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Назаровця А.Т. про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності у повному обсязі.

Розглянувши подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Назаровця А.Т. про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності за вх.№2-1448/26 від 24.07.2026р. у справі №910/13325/21, суд зазначає наступне. 

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно із частиною першою статті 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів” (частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 6 ст. 48 Закону України “Про виконавче провадження” врегульовано, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
Ч. 1 ст. 338 ГПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.
Статтею 335 ГПК України встановлено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно із частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
З наведених норм права вбачається, що в разі звернення державного або приватного виконавця з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таке подання розглядає суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення, за правилами господарського судочинства.
Суд зазначає, що право на справедливий суд встановлено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Зокрема, відповідно до пункту 1 цієї статті, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Зміст права на справедливий розгляд справи висвітлюється в практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так, у рішенні у справі “Руіз-Матеос проти Іспанії” (Ruiz-Mateos v. Spain, заява №12952/87, від 23 червня 1993 року, п. 63) ЄСПЛ зазначив, що принцип рівності сторін (рівних процесуальних можливостей) є одним з проявів справедливого розгляду, який включає фундаментальне право на змагальність розгляду. Зокрема, кожна сторона вправі знати про доводи та докази, представлені іншою стороною, та мати дієву можливість коментувати їх.
У рішенні у справі “Вержбицький проти Польщі” (Wierzbicki v. Poland, заява №24541/94, від 18 червня 2002, п. 39) ЄСПЛ, посилаючись на рішення у справі “Домбо Бехер проти Нідерландів” (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands, заява № 14448/88, п. 33), наголосив, що стосовно судового процесу, який стосується протилежних приватних інтересів, принцип рівності сторін передбачає, що кожній стороні забезпечується достатня можливість представити свою позицію - включаючи докази - з дотриманням вимог, які не ставлять сторону в невигідне становище по відношенню до опонента.
Наведена практика ЄСПЛ свідчить, що за наявності спору про право цивільне держава повинна забезпечити учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів.
Суд зазначає, що розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 335 ГПК України - не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.
Таким чином, стаття 335 ГПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право.
Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас, в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом в порядку позовного провадження.
Зазначена правова позиція викладена Велика Палата Верховного Суду у Постанові №2-591/11 від 08.06.2022.
Спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, боржник набуває статусу позивача.
Таким чином, необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає.
За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).
У разі, якщо майно належить двом або більше особам на праві спільної власності із визначенням часток кожного з них у праві власності, то відповідно до частини першої статті 356 ЦК України, майно належить таким особам на праві спільної часткової власності. Якщо розмір часток співвласників відомий, то спір про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не виникає. Водночас може виникнути спір про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (частина перша статті 366 ЦК України).
Якщо ж виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення - право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності (див mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18 (провадження № 12-71гс20, пункт 8.74).
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 жовтня 2020 року у справі №2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) зазначила, що виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний; водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.
Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові №2-591/11 від 08.06.2022 зробила висновок, що в разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору.
Статтею 69 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.
Судом при розгляді Подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності з`ясовано, що рішенням Приморського районного суду міста Одеса від 25.08.2023 у справі № 522/14633/23 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2 здійснено поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнано за ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 право особистої приватної власності, зокрема, на житловий будинок, загальною площею 1686,50 кв.м, житловою площею 456,90 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку , площею 0,06 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5110136900:27:004:0422.
Враховуючи наявні матеріали справи суд приходить до висновку, що у справі при розгляді Подання ДВС - наявний спір про право. Такий спір вирішується в позовному провадженні, а не в межах справи, в якій вирішено інший спір між боржником і стягувачем, тобто не в порядку статті 335 ГПК України.
Велика Палата Верховного Суду роз`яснила свою позицію шляхом уточнення висновків та вказала, що в разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору - див. пункт 73 цієї постанови), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені - див. пункти 74-75 цієї постанови). (Постанова ВП ВС від 08.06.2022р. справа № 2-591/11).
З урахуванням наведеного, враховуючи що наразі існує спір про право та у такому випадку виконавець повинен звертатися з позовом до суду в порядку позовного провадження, суд приходить до висновку про залишення без розгляду подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Назаровця А.Т. про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності за вх.№2-1448/26 від 24.07.2026р. у справі №910/13325/21.
Керуючись ст.ст. 234, 335 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1.Подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Назаровця А.Т. про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності за вх.№2-1448/26 від 24.07.2026р. у справі №910/13325/21 – залишити без розгляду. 

Повну ухвалу складено 10 вересня 2026р.
Ухвала набрала законної сили 09 вересня 2026р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту.

Суддя Д`яченко Тетяна Геннадіївна