ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/15184/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 (головуючий суддя Руденко М. А., судді Кропивна Л. В., Пономаренко Є. Ю.) 
і додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 (головуючий суддя Руденко М. А., судді Кропивна Л. В., Пономаренко Є. Ю.)
у справі № 910/15184/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 
про стягнення коштів, 
(у судовому засіданні взяли участь: представник позивача - Радченко О. П., представник відповідача - Підлипецький Д. В.)
ВСТУП
1. У цій справі перед Верховним Судом постало питання щодо підставності присудження стягнення з бенефіціара на користь принципала коштів банківської гарантії у порядку статті 1212 Цивільного кодексу України.
2. Ураховуючи встановлені апеляційним господарським судом обставин повного виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за забезпеченим договором та виникнення прострочення не з його вини, Верховний Суд ствердно відповів на зазначене питання, про що детально викладено далі у цій постанові.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог, підстав заявленого позову
3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» (далі - ТОВ «Теплоенергокомплект») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України») про стягнення 2 729 932,80 грн коштів банківської гарантії.
4. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», як бенефіціар, безпідставно отримало кошти банківської гарантії у заявленому розмірі за умов ненастання гарантійного випадку, у зв`язку з чим ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Теплоенергокомплект» на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2025 у справі № 910/15184/24 у задоволенні цього позову було відмовлено.
6. За висновками місцевого господарського суду у даному випадку звернення бенефіціара до гаранта з вимогою про виконання зобов`язань за банківською гарантією від 03.03.2023 № 31497 мало місце після спливу терміну дії забезпеченого договору за наявного прострочення виконання договірних зобов`язань принципалом, а тому банківська гарантія у розмірі 2 729 932,80 грн отримана відповідачем правомірно.
7. Апеляційний господарський суд не погодився із наведеним. Тому постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 рішенням суду першої інстанції було скасовано. Ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2 729 932,80 грн.
8. Проаналізувавши викладене у судових рішеннях у справах № 910/1840/25 і № 910/2311/24 та ураховуючи наявні матеріали цієї справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що згідно з актами форм КБ-2в та КБ-3 підрядником виконані визначені забезпеченим банківською гарантією договором від 23.03.2023 № 4600007391 роботи у повному обсязі на суму 54 328 184,21 грн, що також зафіксовано сторонами у акті від 16.08.2024 про завершення робіт, разом з цим прострочення виконання підрядником зобов`язань за договором сталося внаслідок обставин, які не залежали від його волі, а саме, у зв`язку із діями/бездіяльністю замовника, що, зокрема, полягали у відмові погоджувати план виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті та зупиняти газорозподільну станцію (далі - ГРС) Кам`янець-Подільський, що було здійснено замовником лише 10.06.2024 та унеможливлювало виконання будівельно-монтажних і пусконалагоджувальних робіт підрядником у строки визначені договором. За встановленого кошти сплаченої бенефіціару банком-гарантом гарантійного платежу у розмірі 2 729 932,80 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі статті 1212 ЦК України, як безпідставно набуте за рахунок ТОВ «Теплоенергокомплект» майно, оскільки докази невиконання/неналежного виконання позивачем зобов`язань за забезпеченим банківською гарантією договором, з його вини, відсутні, а гарантійний випадок є таким, що не настав.
9. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 заяву ТОВ «Теплоенергокомплект» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу було задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 15 000,00 таких витрат за супровід справи в суді апеляційної інстанції.
10. Суд апеляційної інстанції дослідив та оцінив обґрунтованість заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, з врахуванням поданого відповідачем клопотання про зменшення заявленого до стягнення розміру цих витрат, беручи до уваги, зокрема, те, що правова позиція ТОВ «Теплоенергокомплект» була сталою, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, та визнав справедливим та розумним часткове задоволення поданого позивачем клопотання, стягнувши з ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на його користь 15 000,00 грн за супровід справи в суді апеляційної інстанції замість 20 000, 00 грн заявлених.
Касаційна скарга 
11. ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2025.
12. Також відповідач у касаційній скарзі просить скасувати додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026, стверджуючи при цьому, що відповідну заяву позивача щодо розподілу витрат на правничу допомогу суду апеляційної інстанції слід було залишити без розгляду.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарг
13. У касаційній скарзі позивач посилається на пункти 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та визначає передбачені ними підстави підставами оскарження ухвалених у цій справі постанови та додаткової постанови апеляційного господарського суду.
14. Суть наведених у касаційній скарзі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» доводів узагальнено зводиться до такого:
щодо обґрунтування передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження
- апеляційним господарським судом порушено частини четверту, сьому статті 75 ГПК України через не урахування висновків Верховного Суду про преюдицію та преюдиційні факти (постанови від 28.04.2023 у справі № 904/5121/19, від 18.08.2023 у справі № 927/211/22, від 04.07.2025 у справі № 910/10365/15, від 18.06.2021 у справі № 910/16898/18, від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16, від 16.11.2022 № 910/6355/20, від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, 01.09.2020 у справі № 907/29/19);
- судом апеляційної інстанції неправильно застосовано статтю 875 ЦК України та помилково кваліфіковано укладений сторонами договір як договір підряду, а також не ураховано, що уклавши відповідний договір позивач та відповідач мали діяти у відповідності до досягнутих та зафіксованих у ньому домовленостей (постанови Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 910/5436/22, 11.01.2024 у справі № 916/1247/23, від 02.07.2029 у справі № 910/15484/17, від 15.06.2023 у справі № 910/8582/22, від 14.07.2022 у справі № 910/9626/20, від 31.05.2022 у справі № 911/58/20, від 28.07.2022 у справі № 911/95/20);
- при ухваленні оскаржуваної постанови по суті спору не ураховано висновків Верховного Суду щодо визначення банківської гарантії як специфічного та незалежного заходу забезпечення виконання зобов`язання та загалом висновків щодо її правової природи, незалежності від основного зобов`язання та підстав звернення банківської гарантії до виконання (постанови від 17.05.2024 у справі № 910/17772/21, від 18.10.2018 у справі № 910/21641/17, від 20.06.2018 у справі № 904/9536/17, від 02.03.2018 у справі № 910/8297/17, від 10.05.2018 у справі № 904/4275/17, від 02.10.2020 у справі № 904/1156/19, від 04.03.2021 у справі № 910/3500/19, від 10.11.2022 у справі № 910/11504/21);
- апеляційним господарським судом неправильно застосовано статті 560, 563 ЦК України, статтю 200 Господарського кодексу України (далі - ГК України), що спричинено неврахуванням правового висновку про те, що гарантійним випадком є будь-яке невиконання або неналежне виконання принципалом забезпеченого договору, а не лише основного зобов`язання (постанова Верховного Суду від 17.05.2024 у справі № 910/17772/21);
- через незабезпечення повноти судового розгляду та не встановлення обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору (не встановлено та не надано оцінку повноті та своєчасності виконання позивачем своїх договірних зобов`язань), судом апеляційної інстанції неповно мотивовано оскаржувану постанову щодо суті спору та наведено у ній суперечливі мотиви (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), від 18.06.2020 по справі № 910/7707/19, від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).
щодо обґрунтування передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження
- відсутній висновок Верховного Суду про застосування частини першої статті 277 у поєднанні з частиною четвертою статті 75, частинами першою, четвертою статті 269 ГПК України, щодо того, чи може бути підставою для скасування судового рішення наявність преюдиційних обставини, встановлених у рішенні, якого не існувало на момент ухвалення оскаржуваного рішення;
- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосуванням частини другої статті 612 ЦК України.
15. Стосовно ж оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 відповідач у касаційній скарзі стверджує, що ухвалюючи її суд апеляційної інстанції повністю залишив без уваги його аргументи про порушення позивачем порядку доведення витрат на професійну правничу допомогу та відсутності підстав для ухвалення додаткового судового рішення взагалі, чим допустив порушення принципу змагальності та безпідставно не застосував норми абзацу 2 частини восьмої статті 129, частини першої статті 221 ГПК України, у зв`язку із неврахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 25.03.2025 по справі № 910/11352/24, від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17, від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 та інших щодо необхідності з`ясування судом питання про дотримання позивачем порядку подання доказів розміру понесених судових витрат.
16. У цьому контексті відповідач звертає увагу на те, що згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.05.2021 у справі № 206/445/19, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
17. Крім того, скаржник наводить аргументи, згідно з якими у даному випадку позивач не подав доказів понесення витрат на правничу допомогу у визначені процесуальним законом строки, як і не навів обґрунтувань щодо не можливості їх вчасного подання, заразом не навівши в апеляційній скарзі і попереднього розміру таких витрат, який він планував понести.
18. У зв`язку з цим, за твердженнями відповідача, подана надалі позивачем заява про розподіл відповідних витрат підлягала залишенню без розгляду. Проте апеляційним господарським судом цю заяву було розглянуто та частково задоволено.
Позиція інших учасників справи 
19. У встановлений Верховним Судом строк ТОВ «Теплоенергокомплект» подало відзив на касаційну скаргу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
20. У відзиві позивач наводить аргументи на спростування доводів скаржника про те, що укладений сторонами цієї справи договір містить елементи договору поставки, стверджуючи при цьому, що ними укладено договір підряду (будівельного підряду).
21. Також ТОВ «Теплоенергокомплект» обґрунтовує свою позицію тим, що ним виконано передбачені у договорі роботи належним чином, а прострочення виконання сталося не з його вини, що встановлено як під час розгляду справи № 910/1840/25, так і апеляційним господарським судом безпосередньо при розгляді справи № 910/15184/24 на підставі наявних матеріалів.
22. Заразом щодо посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20, яку було ухвалено об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, позивач у відзиві зауважив, що апеляційний господарський суд правильно врахував наведений у цій постанові висновок, у відповідності до якого: «Виходячи з викладеного, об`єднана палата вважає, що законодавчі положення про те, що гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, слід розуміти таким чином, що звернення бенефіціара до гаранта з вимогою про сплати грошової суми у випадку, коли принципал не порушив основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням або з інших підстав, чи є недійсним) є правопорушенням. Водночас це правопорушення спрямоване проти принципала, а не проти гаранта, і воно не впливає на обов`язок гаранта по сплаті відповідної суми за гарантією».
23. За обставинами ж цієї справи, згідно з доводам ТОВ «Теплоенергокомплект», можна стверджувати, що скаржник власними діями створив передумови для звернення стягнення на банківську гарантію, безпідставно привласнив її, і після повного виконання договору не повернув, протягом більш ніж двох років неправомірно утримував та користувався коштами у розмірі 2 729 932,80 грн, що свідчить про недобросовісну поведінку відповідача спрямовану на отримання неправомірного збагачення за рахунок позивача.
Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
24. Як з`ясували суди попередніх інстанцій, за результатами процедури закупівлі (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2023-02-06-013731-a), 23.03.2023 ТОВ «Теплоенергокомплект» (підрядник) та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (замовник), уклали договір про закупівлю послуг № 4600007391, за яким підрядник за завданням замовника, відповідно до умов цього договору, зобов`язався на свій ризик надати послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт вузлів редукування ГРС Кам`янець-Подільський Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, далі - ЛВУМГ) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини першої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (зі змінами та доповненнями), норм ЦК України та ГК України, далі - роботи), а замовник прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.
25. Згідно із пунктом 1.2 договору склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними, якісними та кількісними характеристиками (додаток № 1), договірною ціною (додаток № 2) та графіком виконання робіт (додаток № 3), які є невід`ємною частиною договору.
26. У пункті 3.1 договору визначено, що загальна вартість виконуваних робіт за цим договором, що є ціною договору згідно із договірною ціною (додаток № 2) становить: 54 598 656,00 грн, у тому числі 20 % ПДВ - 9 099 776,00 грн.
27. Підписавши додаток № 2 до договору, сторони погодили договірну ціну послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт вузлів редукування ГРС Кам`янець-Подільський Золотоніського ЛВУМГ), у загальному розмірі 54 598 656,00 грн.
28. При цьому за змістом пункту 3.2 договору його ціна є твердою і не може змінюватися в ході його виконання, якщо інше не передбачено цим договором та чинним законодавством.
29. Оплата за цим договором проводиться в такому порядку: замовник протягом 30-ти календарних днів, але не раніше ніж через 20-ть календарних днів з моменту прийняття робіт, що підтверджується актами приймання виконаних робіт та довідками про вартість виконаних робіт, перераховує на розрахунковий рахунок підрядника суму вартості прийнятих робіт. При складанні актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт використовуються форми документів КБ-2в та КБ-3.
30. Про це зазначено у пункті 3.3 укладеного сторонами договору.
31. Заразом у пункті 4.1 договору визначено, що підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 365 календарних днів з дати укладання цього договору (тобто до 22.03.2024) з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником графіку виконання робіт (додаток № 3), що додається до цього договору та є невід`ємною його частиною.
32. Графіком виконання робіт (додаток № 3 до договору) було передбачено такі граничні терміни виконання робіт: 
1) розробка, подання на експертизи та отримання результатів експертиз робочого проєкту - 120 днів, тобто до 21.07.2023 (включно);
2) виготовлення, доставка вузла редукування, будівельно-монтажні роботи - 300 днів, тобто до 17.01.2024 (включно);
3) пусконалагоджувальні роботи - 365 днів, тобто до 22.03.2024 (включно).
33. У пунктах 4.2, 4.3 договору наведено умови, у відповідності до яких строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у цей договір у випадках, передбачених чинним законодавством України. Датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору. Виконання робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника.
34. Місце виконання робіт (далі - об`єкт) згідно із пунктом 4.4 договору є: 32307, Хмельницька обл., Кам`янець Подільський р-н, с. Кам`янка, вул. Т. Шевченка, 168.
35. Передбачені цим договором роботи підрядник виконує в умовах діючого виробництва, яке є об`єктом підвищеної небезпеки. При цьому, підрядник виконує роботи не порушуючи режимів транспорту газу та роботи газотранспортної системи, вимог з промислової безпеки та охорони праці із залученням своїх висококваліфікованих фахівців з використанням сучасних технологій. Підрядник відповідає перед замовником за якість виконаних робіт та їх відповідність вимогам, установленим національним стандартам, будівельними нормами, локальними актами замовника, іншими нормативно-правовими документами та умовами цього договору.
36. Наведені вимоги викладено у пункті 4.5 договору.
37. Зі змісту додатку № 1 до договору вбачається, що в ньому викладено технічні, якісні та кількісні характеристики, яким визначено загальний опис послуг: 1.1 Розроблення робочої документації (далі - робоча документація); 1.2 Проведення експертизи робочої документації з питань охорони праці в територіальних органах Держпраці; 1.3 Виготовлення та доставка необхідного обладнання та устаткування; 1.4 Демонтаж існуючого устаткування вузла очищення газу; 1.5 Демонтаж існуючого устаткування вузла редукування газу; 1.6 Демонтаж вузла обліку газу Ду 150-2 шт.; 1.7 Демонтаж вузла обліку газу Ду 400, Ду-500; 1.8 Монтаж вузла очищення газу; 1.9 Монтаж вузла обліку газу; 1.10 Монтаж вузла редукування газу; 1.11 Пусконалагоджувальні роботи вузла редукування газу, обліку газу та очищення газу; 1.12 Проведення первинного огляду посудин працюючих під тиском (вузол очищення газу); а також місце виконання робіт, програма виконання робіт, вимоги до технологічного обладнання, технічні вимоги до обладнання та устаткування ВОГ (ПВВГ), вимоги щодо надання метрологічної документації, вимоги до фарбування, вимоги щодо якості виконаних робіт, вимоги щодо надання технічної документації, вимоги до розрахунку договірної ціни. У підпункті 5.1.9.7 вказаного додатку до договору зазначено, що підрядника повинен забезпечити монтаж основного обладнання (пункту вимірювання витрат газу) до початку опалювального сезону. Для забезпечення даної вимоги термін поставки основного обладнання не повинен перевищувати 6-ть місяців з дати укладання договору.
38. За умовами пунктів 5.1, 5.2 договору передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін. Акт приймання виконаних робіт та довідку про вартість виконаних робіт готує підрядник і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця. Разом з актом приймання виконаних робіт підрядник надає замовнику повний комплект виконавчої документації за звітний період, оформленої належним чином, відповідно до вимог чинних нормативних документів у галузі будівництва. Замовник протягом 5-ти робочих днів перевіряє достовірність отриманих акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт в частині фактично виконаних робіт, їх відповідність показникам якості, комплектність виконавчої документації, та, у разі відсутності явних недоліків, підписує його в рамках цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання. При прийманні виконаних робіт замовник може витребувати сертифікати/паспорти на застосовані матеріали, документи, що підтверджують вартість матеріалів, розрахунки на інші витрати та іншу документацію, визначену чинним законодавством.
39. Натомість у пунктах 6.1, 6.2, 6.6, 6.7, 6.8, 6.9 договору визначено, що замовник допускає підрядника на об`єкт для виконання робіт згідно з підпунктом 7.1.1 договору. Підрядник передбачені цим договором роботи виконує із своїх матеріалів та обладнання, доставку якого до місця виконання робіт підрядник здійснює власним транспортом та за свій рахунок. Роботи та матеріальні ресурси, що використовуються для їх виконання, повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів у галузі будівництва, технічним, якісним та кількісним характеристикам (додаток №1) та договору. Роботи, виконані з використанням матеріальних ресурсів, що не відповідають установленим вимогам, замовником не приймаються та не оплачуються. Замовник забезпечує контроль, технічний нагляд та приймання виконаних робіт, відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України. Для здійснення контролю за виконанням робіт підрядник зобов`язаний на вимогу замовника чи осіб, які відповідно до договорів його здійснюють, надавати необхідні інформацію та документи. У разі виявлення невідповідності виконаних робіт установленим вимогам розділу 2 договору замовник приймає рішення про усунення підрядником допущених недоліків або про зупинення виконання робіт.
40. Сторони залишають за собою право зупинити виконання робіт в межах строку дії цього договору на підставі письмового звернення підрядника або замовника про настання умов, за яких виконання робіт заборонено та/або не рекомендовано діючими нормативними, галузевими документами, національними стандартами та правилами, що регламентують предмет таких робіт. У випадку зупинки виконання робіт на підставі причин, наведених у пункті 6.10, сторони складають акт про зупинку виконання робіт. У випадку зупинки робіт загальний строк виконання робіт продовжується на термін еквівалентний такій зупинці в межах строку дії цього договору (пункти 6.10, 6.11, 6.12 договору).
41. Як зазначено у пунктах 6.13-6.16 договору, для виконання робіт підрядник повинен забезпечити робочу силу в потрібній кількості та відповідної кваліфікації. Підрядник повинен забезпечити дотримання трудового законодавства, зокрема створення здорових і безпечних умов праці та відпочинку працівників (додержання правил і норм техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці, протипожежної охорони тощо), а також проведення відповідного їх інструктажу. Замовник може вимагати від підрядника відсторонення працівників від виконання робіт у разі порушення працівниками вимог визначених, зокрема, п. 6.14 цього договору, за умови обґрунтування такої вимоги. Роботи повинні виконуватися з дотриманням всіх необхідних заходів безпеки, захисту довкілля, та інших чинних нормативних документів, що стосуються виконання даних робіт.
42. Відповідно до пункту 6.17 договору підрядник у письмовій формі за 5-ть робочих днів інформує замовника про можливе сповільнення або призупинення виконання робіт за незалежних від нього обставин. Замовник зобов`язаний виконати необхідні заходи для усунення цих обставин.
43. Заразом роботи вважаються прийнятими замовником в повному обсязі шляхом підписання замовником та підрядником без зауважень останнього акта приймання виконаних робіт та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт за цим договором. Замовник приймає повністю виконані (завершені) роботи. Невиконання, неналежне виконання, часткове виконання робіт підрядником, вважається невиконанням робіт в цілому. В цьому випадку замовник має право вимагати повернення грошових коштів, якщо вони були сплачені за роботи, та вимагати відшкодування в повному обсязі понесених збитків (пункти 6.18, 6.19 договору).
44. У пунктом 7.1 договору сторони визначили обов`язки замовника, до яких, зокрема, віднесено:
- допустити підрядника на об`єкт для проведення робіт з дотриманням вимог внутрішніх документів щодо охорони праці та допуску працівників сторонніх організацій та відвідувачів для виконання робіт (завдань) на об`єктах ТОВ «Оператор газотранспортної системи України». Письмово повідомити підрядника про надання йому допуску (підпункт 7.1.1);
- приймати виконані роботи згідно оформлених в установленому договором порядку актів приймання виконаних робіт (підпункт 7.1.2);
- здійснювати розрахунки за виконані роботи в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (підпункт 7.1.3);
- надати підряднику необхідну для виконання робіт інформацію, згідно технічних, якісних та кількісних характеристик (додаток № 1) (підпункт 7.1.4).
45. Права ж замовника були погоджені сторонами та викладені у пункті 7.2 договору, серед яких:
- здійснювати у будь-який час, не втручаючись у господарську діяльність підрядника, нагляд і контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт, перевірку якості матеріалів та сертифікатів на них (підпункт 7.2.1);
- вимагати безоплатного виправлення недоліків, що виникли внаслідок допущених підрядником порушень, або виправити їх своїми силами з відшкодуванням завданих збитків за рахунок підрядника (підпункт 7.2.2);
- ініціювати внесення змін у договір, вимагати розірвання цього договору та відшкодування збитків за наявності істотних порушень підрядником умов договору (підпункт 7.2.3);
- не приймати роботи, виконані з використанням матеріальних ресурсів, які не відповідають установленим вимогам розділу 2 договору та на які не представлені відповідні документи (підпункт 7.2.4);
- відмовитися в односторонньому порядку від цього договору, якщо підрядник не виконує або виконує неналежним чином умови цього договору, своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений графіком виконання робіт (додаток №3), стає неможливим, а також виконує доручену йому роботу неякісно (з відступленням від робочої документації, діючих будівельних норм і правил, вимог замовника тощо), на підставі частини третьої статті 651 ЦК України, повідомивши його про це у письмовій формі шляхом направлення відповідного повідомлення із зазначенням дати розірвання договору на адресу підрядника, вказану в розділі 15 договору та/або електронну адресу підрядника, вказану в пункті 14.13 договору. В цьому випадку договір вважається розірваним (припиненим) з дати, зазначеної в повідомленні замовника. При цьому будь-які витрати (збитки) підряднику не відшкодовуються (підпункт 7.2.5);
- залучити третіх осіб для усунення недоліків (у випадку, якщо підрядник відмовляється усувати недоліки) з компенсацією витрат за рахунок підрядника (підпункт 7.2.6);
- відмовити підряднику у погодженні питання про залучення до виконання робіт субпідрядників, у разі якщо субпідрядник не відповідає вимогам підпункт 7.5.2 цього договору, або за наявності факту неналежного виконання (невиконання загалом) умов договору, укладеного між замовником та запропонованим субпідрядником у інших правовідносинах (підпункт 7.2.7);
- в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір, повідомивши в письмовій формі не пізніше ніж за 20-ть календарних днів до дати розірвання договору шляхом направлення відповідного повідомлення із зазначенням дати розірвання договору на адресу підрядника, вказану в розділі 15 договору та/або електронну адресу підрядника, вказану в п. 14.13 договору. Договір вважається розірваним (припиненим) з дати, зазначеної в повідомленні замовника (підпункт 7.2.8);
- у разі дострокового розірвання договору витрати не оформлені первинними документами у відповідності до п. 5.1 договору та/або будь-які збитки понесені та/або, які можуть бути понесені підрядником, замовником не відшкодовуються (підпункт 7.2.9);
- на інші права, передбачені цим договором та чинним законодавством України (підпункт 7.2.10).
46. Так само у пунктом 7.3 договору сторони погодили обов`язки підрядника за договором, у тому числі і такі:
- виконати якісно та у встановлені графіком виконання робіт (додаток № 3) строки роботи відповідно до технічних, якісних та кількісних характеристик (додаток № 1), ДБН та іншої нормативної документації (підпункт 7.3.1);
- мати встановлені законом дозволи на виконання окремих видів робіт (підпункт 7.3.2);
- протягом 5-ти робочих днів після підписання цього договору надати замовнику заяву за встановленою формою та необхідний перелік документів для отримання допуску персоналу підрядника відповідно до вимог внутрішніх документів щодо охорони праці та допуску працівників сторонніх організацій та відвідувачів для виконання робіт (завдань) на об`єктах ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (підпункт 7.3.3);
- своєчасно попередити замовника про те, що додержання його вказівок стосовно способу виконання робіт загрожує їх якості або придатності, та про наявність інших обставин, які можуть викликати таку загрозу (підпункт 7.3.4);
- забезпечити безперешкодний доступ на об`єкт представникам технічного нагляду (підпункт 7.3.5);
- передати замовнику у передбаченому законодавством та цим договором порядку завершені роботи (підпункт 7.3.6);
- забезпечити ведення та передачу замовнику в установленому порядку документів про виконання цього договору (виконавчу документацію, журнали виконаних робіт, складені акти на приховані роботи, акти на проведення випробувань матеріалів і перевірки якості робіт) (підпункт 7.3.7);
- своєчасно усувати недоліки робіт, допущені з вини підрядника та/або субпідрядників в тому числі протягом гарантійного терміну за власний рахунок (підпункт 7.3.11);
- інформувати в установленому порядку замовника про хід виконання зобов`язань за цим договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення (підпункт 7.3.13);
- забезпечити необхідними та якісними матеріалами, конструкціями, виробами та устаткуванням, сертифікатами, паспортами, гарантійними талонами та іншими документами до їх використання, згідно з чинним законодавством. У разі виявлення невідповідності матеріальних ресурсів встановленим вимогам в найкоротші строки провести заміну цих ресурсів за власний рахунок (підпункт 7.3.14);
- належним чином виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором та усіма іншими діючими договорами, укладеними з замовником (підпункт 7.3.18).
47. Крім того, у 10.9.1, 10.9.3, 10.9.5 укладеного сторонами договору передбачено, що відповідно до умов пункту 6 розділу VІ тендерної документації процедури закупівлі по предмету закупівлі «Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт вузлів редукування ГРС Кам`янець-Подільський Золотоніського ЛВУМГ)» згідно оголошення про проведення процедури закупівлі UA-2023-02-06-013731-a, оприлюдненого на веб-порталі уповноваженого органу 06.02.2023, підрядник зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення договору в забезпечення виконання договору безвідкличну безумовну банківську гарантію (далі - гарантія) на суму 2 729 932,80 грн, що становить 5% ціни цього договору. Термін дії гарантії - до 30.05.2024 включно. У разі невиконання (неналежного виконання) підрядником своїх зобов`язань за цим договором замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього договору та чинним законодавством України, на умовах визначених гарантією.
48. За змістом пункту 11.1 цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє 395 календарних днів. В частині гарантійних зобов`язань договір діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.
49. У пунктах 14.4, 14.6 договору сторонами також було погоджено умови щодо неможливість зміни істотних умов цього договору після його підписання і до виконання сторонами своїх зобов`язань в повному обсязі, крім випадків, які визначені в Законі України «Про публічні закупівлі», а також внесення всіх змін і доповнень до цього договору виключно шляхом укладення відповідної додаткової угоди до нього, яка підписується уповноваженими представниками сторін та є невід`ємною частиною цього договору.
50. Окрім наведеного, суди попередніх інстанцій встановили і те, що 03.03.2023 АТ «КБ «Глобус» (гарант/банк) та ТОВ «Теплоенергокомплект» (принципал), уклали договір про надання гарантії № 31497/ЮГ-23 (гарантія виконання), за умовами якого цей договір регулює правовідносини сторін щодо надання банком-гарантом гарантії виконання договору (далі - гарантія / гарантійне зобов`язання) з метою забезпечення належного виконання принципалом умов договору, що укладається за результатами процедури закупівлі «послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт вузлів редукування ГРС Кам`янець-Подільський Золотоніського ЛВУМГ) код за єдиним закупівельним словником: ДК 021:2015:50530000-9: послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки», згідно оголошення про заплановану закупівлю UA-2023-02-06-013731-a, розміщеного на веб-порталі уповноваженого органу, що проводилась ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (бенефіціар).
51. Пунктами 1.2, 1.3 договору гарантії передбачено, що гарантійним випадком є невиконання/неналежне виконання принципалом перед бенефіціаром основного зобов`язання, а саме: невиконання та/або неналежного виконання принципалом взятих на себе договірних зобов`язань згідно договору, що укладається за результатами вищевказаної процедури закупівлі. Надана в межах цього договору гарантія є безумовною, безвідкличною та надається у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим електронним підписом (далі - КЕП) з накладеною кваліфікованою електронною печаткою банка-гаранта через програмний комплекс «М.Е.doc», яким накладено КЕП.
52. Сума гарантії становить 2 729 932,80 грн, а строк дії гарантії з 03.03.2023 до 30.05.2024 включно.
53. Ці умови сторони погодили та виклали у пунктах. 2.1, 2.2 договору гарантії.
54. Згідно ж з пунктом 12.1 цього договору він набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та діє до дня повного виконання сторонами зобов`язань за ним.
55. На виконання зазначеного договору АТ «КБ «Глобус» було надано банківську гарантію від 03.03.2023 № 31497 на забезпечення виконання укладеного сторонами договору. Сума банківської гарантії становить 2 729 932,80 грн. Гарант безумовно зобов`язався протягом 5-ти банківських днів після одержання паперового оригіналу першої письмової вимоги бенефіціара, оформленої належним чином (підпис уповноваженої особи, печатка бенефіціара (якщо передбачена)) та/або електронного SWIFT-повідомлення через банк бенефіціара на SWIFT гаранта, сплатити бенефіціару повну суму банківської гарантії, без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з невиконанням/неналежним виконанням принципалом зобов`язань за договором. Гарантія набирає чинності з дати видачі та діє включно до 30.05.2024. Форма представлення вимоги: у паперовій формі рекомендованим листом або кур`єром та/або; ключованим SWIFT-повідомлення через банк бенефіціара на SWIFT гаранта.
56. 30 квітня 2024 року до гаранта надійшло SWIFT-повідомлення бенефіціара, а саме письмова вимога за банківською гарантією від 03.03.2023 № 31497 про сплату гарантійного платежу у сумі 2 729 932,80 грн, в якій ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» зазначено про порушення принципалом пункту 4.1 договору від 23.03.2023 № 4600007391 (прострочення термінів виконання робіт).
57. За результатами розгляду вказаної вимоги 07.05.2024 АТ «КБ «Глобус» на виконання зобов`язань за банківською гарантією від 03.03.2023 № 31497 перерахував на користь ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» в оплату гарантії кошти в розмірі 2 729 932,80 грн згідно договору про надання гарантії від 03.03.2023№ 31497/ЮГ-23, про що повідомив принципала листом від 08.05.2024 № 1-1695.
58. Надалі ТОВ «Теплоенергокомплект» на виконання умов договору гарантії від 03.03.2023 № 31497/ЮГ-23 сплатило АТ «КБ «Глобус» 2 729 932,80 грн за платіжною інструкцією від 10.05.2024 № 442.
59. При цьому принципал не погодився з настанням гарантійного випадку за договором, з огляду на такі обставини.
60. На виконання умов договору підрядником було проведено обстеження об`єкту виконання робіт, розроблено основні технічні рішення (план розміщення нового обладнання та трубопроводів з описом необхідної умови зупинки об`єкту на період виконання будівельно-монтажних робіт), які листом від 05.05.2023 № 168Д-05 були надані ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на погодження. 
61. Листом від 10.05.2023 № 7203ВИХ-23-1418 останнім було погоджено без зауважень основні технічні рішення, на підставі яких ТОВ «Теплоенергокомплект» розроблено робочу документацію ТЕК-23390015-003/23 та передано на погодження замовнику. 
62. Листом Золотоніського ЛВУМГ від 17.07.2023 № 7203ВИХ-23-1816 вказану робочу документацію погоджено замовником та в подальшому листом від 19.07.2023 № 310К-07 підрядником передано замовнику: робочу документацію «ремонт вузлів редукування ГРС Кам`янець-Подільський Золотоніського ЛВУМГ ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» встановлення газового обладнання на ГРС Кам`янець-Подільський» ТЕК-23390015-003/23-ПЗ том 1 книга 1 пояснювальна записка креслення: частина «АБ», «ТХ» та «ЕП»; висновок експертизи з питань охорони праці № 20538693.01.13.0268.23; електронний носій CD-R; накладна № 003-01/23.
63. 20 липня 2023 року сторонами складено акт № 1 здачі-приймання виконаних проєктних робіт за договором, який підписаний КЕП представників сторін, та згідно якого роботи з розробки та погодження робочої проєктної документації по об`єкту «Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт вузлів редукування ГРС Кам`янець-Подільський Золотоніського ЛВУМГ)» в органах Держпраці та УкрЦСМ підрядник здав, а замовник прийняв за відсутності претензій.
64. Тож за твердженнями ТОВ «Теплоенергокомплект» роботи із розробки, подання на експертизу та отримання результатів експертизи робочого проєкту (І етап робіт) ним виконано у визначені умовами договору та додатком № 3 строки, а саме до 21.07.2023 (граничний термін виконання робіт - 120 днів).
65. Відповідно ж до погоджених строків виконання робіт щодо виготовлення, доставки вузла редукування та будівельно-монтажних робіт (ІІ етап робіт), то їх передбачалось виконати у період до 17.01.2024 (граничний термін виконання робіт - 300 днів), однак роботи за вказаним етапом неможливо було провести без відключення у повному обсязі об`єкту (ГРС Кам`янець-Подільський) від мережі газопостачання зі стравленням газу з існуючих трубопроводів та обладнання, що підлягають демонтажу та заміні.
66. Підрядник звернувся до замовника листом від 22.08.2023 № 397К-08, у якому просив узгодити проведення робіт у відповідності до запропонованого графіку для можливості своєчасного завершення робіт до початку відбору газу в опалювальний сезон 2023-2024, де передбачалось відключення об`єкту від мережі газопостачання - зупинки ГРС Кам`янець-Подільський на період з 29.08.2023 до 11.10.2023.
67. 31 серпня 2023 року ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» листом № 7203вих-23-2085 надало підряднику дозвіл на початок виконання будівельно-монтажних робіт та цього ж дня ТОВ «Теплоенергокомплект» листом від 31.08.2023 № 425Д-08 повідомило його про готовність виїзду будівельно-монтажної бригади 04.09.2023 для виконання робіт, до якого долучило технологічну послідовність виконання робіт на об`єкті.
68. Листом від 04.09.2023 № 7203вих-23-2119 замовник просив підрядника скоригувати план послідовності виконання робіт таким чином, щоб термін зупинки ГРС Кам`янець-Подільський був найкоротшим. Також просив до моменту зупинки ГРС поставити все необхідне обладнання, передбачене договором, щоб мінімізувати термін, на який буде зупинена ГРС, тим самим гарантувавши безперебійне постачання газу споживачу в опалювальний сезон.
69. В матеріалах справи наявний дозвіл (згода) від 04.09.2023 № 18/2023-ГРС на виконання робіт на об`єкті ГРС, у якому початком виконання робіт визначено 04.09.2023, а закінченням - 23.03.2024.
70. 06 вересня 2023 року ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» листом № 7203вих-23-2130 повторно надало дозвіл на початок виконання будівельно-монтажних робіт.
71. Листом від 20.09.2023 № 560Д-10 підрядник повідомив замовника про наміри поставити обладнання 25-26.10.2023, а також надав оновлену послідовність виконання робіт на об`єкті, яка передбачає зупинку ГРС Кам`янець-Подільський з 27.10.2023 по 15.11.2023.
72. Листом від 10.10.2023 № 521К-10 підрядник повідомив замовника про поставку обладнання на об`єкт та готовність до здійснення подальших робіт з демонтажу старого обладнання та монтажу нового після зупинки ГРС.
73. У відповідь на це ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» листом від 19.10.2023 № 7203ВИХ-23-2481 повідомило, що за результатами вхідного контролю, поставлене обладнання не було прийняте Золотоніським ЛВУМГ через ряд недоліків. 
74. Крім того, листом від 24.10.2023 № 7203вих-23-2512 замовник інформував ТОВ «Теплоенергокомплект» про можливість зупинки ГРС лише після приймання обладнання на ГРС згідно умов договору та зазначив про порушення підрядником умов договору в частині дотримання строків поставки (підпункт 5.1.9.7 додатка № 1 до договору), згідно з яким підрядник повинен забезпечити монтаж основного обладнання до початку опалювального сезону. Замовник вважав недоцільною нову послідовність виконання робіт та зупинку ГРС у визначений ТОВ «Теплоенергокомплект» період, у зв`язку з тим, що кожного дня збільшується потужність використанням газу і 100 тис. абонентів можуть залишитись без газу в опалювальний сезон. 
75. Підрядник листом від 25.10.2023 № 571Д-10 повідомив замовника про зупинення з 26.10.2023 виконання робіт по договору із одночасною зупинкою термінів виконання робіт відповідно до пункту 6.10 договору, про що склав акт про зупинку виконання робіт. 
76. У відповідь на вказаний лист ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» надіслало лист від 31.10.2023 № 7203вих-23-2567, у якому зазначило, що за умовами договору визначено склад, обсяги, вартість та графік виконання робіт (зокрема, пункт 6.6, підпункт 7.3.1, 7.3.14 договору та підпункт 5.1.9.7 додатка № 1 до договору), а також повідомило, що було направлено запит на AT «Хмельницькгаз» від 11.09.2023 № 7203вих-23-2157 про погодження строків зупинки ГРС Кам`янець Подільський з 05.10.2023 до 15.11.2023, на що було отримано погодження від AT «Хмельницькгаз» про зупинку в установлені строки. Замовник зауважив, що незважаючи на попередньо направлені листи підряднику, фактична поставка обладнання на ГРС була проведена в період з 10.10.2023 до 25.10.2023 (ВОГ-300/100, ВОГ-150/150, БФОГ-300, ВРГ-200/300 та ВРГ-150/200). Крім того, станом на 31.10.2023 на об`єкті ремонту не в повному обсязі забезпечена комплектація ВОГ-300/100, а також відсутні трубопроводи обв`язки. Також пропонував підряднику спільну зустріч з метою визначення обсягу робіт, які можливо виконати на працюючій ГРС.
77. Листом від 03.11.2023 № 7203ВИХ-23-2585 замовник повідомив підрядника про виявлення недоліків обладнання, які просив усунути.
78. 08 листопада 2023 року сторони склали акт контрольного огляду виготовленого та доставленого обладнання ? ВОГ-300/100, ВОГ-150/150, БФОГ-300 згідно договору.
79. Листом же від 15.11.2023 № 621К-підрядник повідомив замовника про те, що за фактом завершення 16.10.2023 виконання максимально доступних будівельно-монтажних робіт на діючому об`єкті підрядником було 23.10.2023 складено та завантажено в систему DEALS акт виконаних робіт за жовтень 2023 від 16.10.2023 № 1 на суму 353 599,99 грн, однак в порушення умов договору замовник 31.10.2023 відхилив акт без будь-яких аргументів, чим порушив умови договору та унеможливив подальше виконання робіт підрядником.
80. У відповідь на це замовник повідомив підрядника про необхідність надати підтверджуючі матеріали фото/відеофіксації використання включених до акта приймання виконаних робіт матеріалів при виконанні робіт із монтажу контуру заземлення, а також привести у відповідність подану довідку фактичних витрат на відрядження із табелем робочого часу працівників підрядника (лист від 17.11.2023 № 7203вих-23-2686).
81. Крім того, листом від 01.12.2023 № 7203вих-23-2772 замовник повідомив підрядника про виявлені зауваження за результатами розгляду та перевірки достовірності отриманої виконавчої документації та актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2), у зв`язку з чим просив розробити заходи з зазначенням строків усунення недоліків та надати їх на погодження. 
82. Сторонами також було складено акт від 05.12.2023 щодо контрольного огляду виготовленого та доставленого обладнання ВОГ-300/100, ВОГ-150/150, БФОГ-300 та перевірки виконаних робіт згідно договору.
83. Також судами попередніх інстанцій встановлено, що надалі між сторонами відбулося таке листування:
- підрядник повідомив замовника про підписання до 14.12.2023 акта та довідки (лист від 07.12.2023 № 694Д-12);
- підрядник запросив у замовника допуск 13.12.2023 на ГРС для демонтажу БФОГ для проведення повторних гідравлічних випробувань на виробничій площадці підрядника (лист від 08.12.2024 № 700Д-12);
- замовник повідомив підрядника, що відповідно до відповіді № 214/Хмлф/100-24 від 18.01.2024 Золотоніського ЛВУМГ оптимальним періодом зупинки ГРС Кам`янець-Подільський є з 01.06.2024 по 31.07.2024 (лист від 22.01.2024 № 7203вих-24-135);
- у відповідь на це підрядник повідомив замовника, зокрема, про те, що складено план-графік технологічної послідовності виконання залишків робіт за договором (лист від 26.01.2024 № 072Д-01);
84. Заразом після погодження ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» технологічної послідовності виконання робіт листом від 04.04.2024 № 7203вих-24-626 та зупинення замовником ГРС Кам`янець-Подільський 10.06.2024 (лист замовника від 10.06.2024 № 7203вих-24-1528) підрядник завершив виконання робіт за договором. Щодо цього сторони склали та підписали такі акти та довідки: 
- акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за листопад 2023 від 16.11.2023 на суму 350 173,40 грн та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 16.11.2023 (форма КБ-3); 
- акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за квітень 2024 від 01.04.2024 на суму 27 687,38 грн та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 01.04.2024 (форма КБ-3), фактично підписані замовником 28.06.2024; 
- акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за липень 2024 від 02.07.2024 на суму 17 510,50 грн та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 02.07.2024 (форма КБ-3);
- акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за липень-2 2024 від 30.07.2024 на суму 44 256,64 грн та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 30.07.2024 (форма КБ-3);
- акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за серпень 2024 від 13.08.2024 на суму 727 280,18 грн та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 13.08.2024 (форма КБ-3); 
- акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за серпень-2 2024 від 16.08.2024 на суму 786 413,08 грн та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 16.08.2024 (форма КБ-3).
85. Водночас зі змісту акта від 16.08.2024 про завершення робіт по договору від 23.03.2023 № 4600007391 вбачається, що підрядник надав, а замовник прийняв визначені предметом договору послуги; підрядник виконав роботи у повному обсязі на суму 54 328 184,21 грн згідно актів виконаних робіт КБ-2в та КБ-3. Також у цьому акті відображено, що терміни та якість робіт відповідають умовам договору, вимогам державних будівельних норм та стандартів, робочій документації, інших нормативних документів, що регламентують проведення будівельних робіт, технічним характеристикам нормативно-технічної документації та документації заводів та фірм-виробників; внаслідок дій підрядника щодо уточнення обсягів робіт відбулася економія вартості фактично виконаних робіт.
86. На переконання ТОВ «Теплоенергокомплект», оскільки зобов`язання за договором були виконані ним в повному обсязі та враховуючи, що саме з підстав невиконання замовником свого обов`язку щодо своєчасного погодження технологічної послідовності виконання робіт, зупинки ГРС Кам`янець-Подільський зі стравленням газу підрядник був позбавлений технічної можливості виконати будівельні роботи в строк визначений договором, у даному випадку відбулось відстрочення виконання зобов`язання підрядником з огляду на невиконання замовником зустрічного зобов`язання з 08.09.2023 до 10.06.2024, у зв`язку з чим у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» були відсутні правові підстави для звернення на свою користь 2 729 932,80 грн банківської гарантії, якою забезпечувалось виконання зобов`язань за договором.
87. З огляду на наведене, ТОВ «Теплоенергокомплект» наполягає на тому, що замовник безпідставно отримав кошти банківської гарантії у зазначеному розмірі за умов ненастання гарантійного випадку, у зв`язку з чим ці кошти підлягають стягненню з ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на його користь на підставу статті 1212 ЦК України.
88. Позов із таким предметом та підставами і розглядався судами в межах цієї судової справи. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
89. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
90. Дослідивши в межах вимог касаційної скарги наведені в ній доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції чинних правових норм (зокрема, норм процесуального права), Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Щодо оскарження ухваленої у цій справі постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 
91. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).
92. Згідно із статтею 546 названого Кодексу виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
93. Стаття 560 ЦК України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
94. За змістом статті 562 цього Кодексу зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.
95. Гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.
96. Про це зазначено у статтях 561, 566 ЦК України.
97. Як зауважила об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.10.2020 у справі № 904/1156/19 (на яку посилається і скаржник у касаційній скарзі), у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфіціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфіціаром. Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.
98. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії (частина перша статті 563 ЦК України).
99. У пункті 2 глави 4 розділу II Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 зазначено, що одержана вимога/повідомлення бенефіціара або банку бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком - гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.
100. З усього наведеного слідує, що забезпечувальна функція банківської гарантії виявляється у відносинах між бенефіціаром та принципалом, а не між бенефіціаром та гарантом. Натомість у відносинах між бенефіціаром та гарантом виникає окреме грошове зобов`язання, незалежне від зобов`язання за участю бенефіціара та принципала. Тому гарант має сплатити грошову суму, якщо виконані саме умови гарантії. Втручатися у відносини між бенефіціаром та принципалом, зокрема вирішувати, чи виконав принципал грошове зобов`язання за договором між бенефіціаром та принципалом, а відтак і про те, чи припинене основне зобов`язання виконанням, гарант не вправі.
101. У вже згаданій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанові від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20 щодо цього зазначено, що законодавчі положення про те, що гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, слід розуміти таким чином, що звернення бенефіціара до гаранта з вимогою про сплату грошової суми у випадку, коли принципал не порушив основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням або з інших підстав, чи є недійсним) є правопорушенням. Водночас це правопорушення спрямоване проти принципала, а не проти гаранта, і воно не впливає на обов`язок гаранта по сплаті відповідної суми за гарантією. Якщо ж бенефіціар за відсутності основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням з інших підстав, є недійсним) звернеться до гаранта і отримає від нього грошову суму, то таке є набуттям майна (грошей) без достатньої правової підстави за рахунок потерпілого, оскільки за загальним правилом частини першої статті 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, то постраждалим є боржник (принципал). Він вправі звернутись до бенефіціара з вимогою про повернення принципалу коштів, сплачених гарантом, за правилами глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» ЦК України.
102. За встановленими обставинами справи, що переглядається (№ 910/15184/24), банком-гарантом було надано гарантію з метою забезпечення належного виконання ТОВ «Теплоенергокомплект» (принципалом) умов договору, що укладався за результатами процедури закупівлі «послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт вузлів редукування ГРС Кам`янець-Подільський Золотоніського ЛВУМГ), що проводилась ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (бенефіціаром).
103. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги предмет та підстави заявленого у цій справі позову, при розгляді справи суди попередніх інстанцій правомірно вдалися до встановлення обставини щодо наявності/відсутності достатньої правової підстави для набуття бенефіціаром коштів банківської гарантії, що у даному випадку перебуває у прямій залежності від того, чи було виконано (належно виконано) принципалом свої зобов`язання за забезпеченим банківською гарантією договором від 23.03.2023 № 4600007391.
104. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. 
105. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту
106. Такі норми містяться у статтях 837, 846 ЦК України.
107. Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 882 цього Кодексу замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
108. Зважаючи на суть проведеної ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» закупівлі, за результатами якої сторонами цієї справи і було укладено договорі від 23.03.2023 № 4600007391, Верховний Суд вважає обґрунтованим застосування судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин правових норм, якими врегульовано відносини, що виникають з договорів підряду.
109. Протилежні доводи скаржника Верховний Суд відхиляє, ураховуючи, що надання позивачем відповідачу обладнання, яке надалі мало бути встановлено (змонтовано) задля проведення відповідних ремонтних робіт не свідчить про те, що цей договір (повністю або в частині) є договором поставки. Процедура закупівлі такого обладнання замовником у даному випадку окремо не проводилась. Із встановленого судом апеляційної інстанції не вбачається, що відповідний договір щодо такого обладнання містить всі необхідні передбачені чинним законодавством елементи договору поставки. Натомість вбачається, що відповідне обладнання було необхідним для виконання передбачених договором від 23.03.2023 № 4600007391 ремонтних робіт.
110. При цьому при здійсненні апеляційного перегляду у справі № 910/15184/24 судом апеляційної інстанції було встановлено, що згідно з актами за формою КБ-2в та КБ-3 підрядником виконані визначені договором від 23.03.2023 № 4600007391 роботи у повному обсязі на суму 54 328 184,21 грн, що також зафіксовано сторонами у акті від 16.08.2024 про завершення робіт, у якому серед іншого зазначено, що замовник прийняв визначені предметом договору послуги; підрядник виконав роботи у повному обсязі на суму 54 328 184,21 грн згідно актів виконаних робіт КБ-2в та КБ-3, а також відображено, що терміни та якість робіт відповідають умовам договору, вимогам державних будівельних норм та стандартів, робочій документації, інших нормативних документів, що регламентують проведення будівельних робіт, технічним характеристикам нормативно-технічної документації та документації заводів та фірм-виробників; внаслідок дій підрядника щодо уточнення обсягів робіт відбулася економія вартості фактично виконаних робіт.
111. Разом з цим за висновками суду апеляційної інстанції прострочення виконання підрядником зобов`язань за договором сталося внаслідок обставин, які не залежали від його волі, а саме, у зв`язку із діями/бездіяльністю замовника, що, зокрема, полягали у відмові погоджувати план виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті та у зупиненні ГРС Кам`янець-Подільський, яке було здійснено замовником лише 10.06.2024, що унеможливлювало виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт підрядником у строки визначені договором.
112. Наведені обставини було з`ясовано апеляційним господарським судом на підставі наявних матеріалів справи, що переглядається (№ 910/15184/24), а також з огляду на аналіз викладеного у судових рішеннях у справах № 910/1840/25 і № 910/2311/24.
113. Зважаючи на ці встановлені судом апеляційної інстанції обставини, Верховний Суд не вбачає суперечності його висновків із викладеним у постановах суду касаційної інстанції від 07.02.2024 у справі № 910/5436/22, 11.01.2024 у справі № 916/1247/23, від 02.07.2029 у справі № 910/15484/17, від 15.06.2023 у справі № 910/8582/22, від 14.07.2022 у справі № 910/9626/20, від 31.05.2022 у справі № 911/58/20, від 28.07.2022 у справі № 911/95/20 щодо обов`язковості договору, тобто обов`язковості належного виконання стороною взятих на себе зобов`язань за ним, посилання на які містяться у касаційні скарзі відповідача.
114. Обов`язок сторін виконувати належним чином взяті на себе договірні зобов`язання не означає, що у випадку їх неналежного виконання можливо виходити виключно із формальної констатації такого факту, без дослідження та встановлення обставин, які вплинули на це (зокрема, якщо сторона договору посилається на них).
115. Як вже зазначено, у цій справі судом апеляційної інстанції встановлено, що прострочення виконання підрядником зобов`язань за договором сталося внаслідок обставин, які не залежали від його волі, а саме, у зв`язку із діями/бездіяльністю замовника. При цьому судом ураховано, що надалі підрядником виконані визначені договором від 23.03.2023 № 4600007391 роботи у повному обсязі. 
116. Висновку ж про те, що зазначений договір не є обов`язковим до виконання, апеляційний господарський суд у оскаржуваній постанові не робив, що свідчить про безпідставність відповідних аргументів касаційної скарги відповідача.
117. Натомість щодо тверджень скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції статті 75 ГПК України через неврахування висновків Верховного Суду про преюдицію та преюдиційні факти (постанови від 28.04.2023 у справі № 904/5121/19, від 18.08.2023 у справі № 927/211/22, від 04.07.2025 у справі № 910/10365/15, від 18.06.2021 у справі № 910/16898/18, від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16, від 16.11.2022 № 910/6355/20, від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, 01.09.2020 у справі № 907/29/19), наведених у контексті незгоди відповідача із урахуванням судом апеляційної інстанції встановленого у судовому рішенні у справі № 910/1840/25, Верховний Суд звертає увагу на таке.
118. Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
119. Верховний Суд неодноразово висновував, що преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанови Верховного Суду від 30.04.2024 у справі № 918/775/23, від 16.04.2024 у справі № 921/186/23, від 30.01.2024 у справі № 916/542/18).
120. Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Воно також сприяє додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального встановлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення здійснення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанови Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 910/8641/21, від 16.05.2023 у справі № 910/17367/20).
121. Заразом з оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що не лише проаналізувавши наведене у судових рішеннях у справах № 910/2311/24 та № 910/1840/25, а й за наслідками дослідження матеріалів цієї справи, суд апеляційної інстанції констатував, що роботи за договором від 23.03.2023 № 4600007391 виконано позивачем у повному обсязі, відповідне ж прострочення їх виконання сталося не з його вини (зокрема, наведене у пунктах 59-85, 110, 111 цієї постанови).
122. Отже, встановлені судом апеляційної інстанції на підставі матеріалів цієї справи, а також з урахуванням преюдиційних фактів, обставини дали йому обґрунтовані підстави для висновку про те, що за таких обставин (тобто обставин у підсумку повного виконання ТОВ «Теплоенергокомплект» своїх обов`язків за договором від 23.03.2023 № 4600007391 та несвоєчасності їх виконання, яка сталася не з його вини) утримання відповідачем коштів банківської гарантії є безпідставним.
123. У цій частині Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що у висновках щодо порушення ТОВ «Теплоенергокомплект» умов договору суд апеляційної інстанції надав преюдиційне значення не фактам, а правовим висновкам із судового рішення у справі № 910/1840/25, не урахувавши при цьому наведеного судами при розгляді справи № 910/2311/24, оскільки зміст оскарженої постанови свідчить про зворотне. 
124. Та обставина, що суд апеляційної інстанцій разом із встановленими обставинами із вказаних рішень цитували також і висновки судів щодо них жодним чином не вплинула на правильність здійсненого ними застосування частини четвертої статті 75 ГПК України, адже в основу власного судового рішення апеляційний господарський суд поклав саме преюдиційні факти, а не їх правову оцінку, заразом встановивши всі обставини, що мали значення для правильного вирішення спору у цій справі, і на підставі наявних матеріалів справи № 910/15184/24.
125. Тож жодної невідповідності між висновками (і діями) суду апеляційної інстанції у цій справі та висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.04.2023 у справі № 904/5121/19, від 18.08.2023 у справі № 927/211/22, від 04.07.2025 у справі № 910/10365/15, від 18.06.2021 у справі № 910/16898/18, від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16, від 16.11.2022 № 910/6355/20, від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, 01.09.2020 у справі № 907/29/19 немає.
126. При цьому, з огляду на наведе, не можуть бути прийняті Верховним Судом і посилання скаржника на чисельну практику суду касаційної інстанції щодо застосування норм матеріального права, яким врегульовано правовідносини, що виникають із банківської гарантії.
127. У справах на, які вказує скаржник (постанови суду касаційної інстанції від 17.05.2024 у справі № 910/17772/21, від 18.10.2018 у справі № 910/21641/17, від 20.06.2018 у справі № 904/9536/17, від 02.03.2018 у справі № 910/8297/17, від 10.05.2018 у справі № 904/4275/17, від 02.10.2020 у справі № 904/1156/19, від 04.03.2021 у справі № 910/3500/19, від 10.11.2022 у справі № 910/11504/21), Верховний Суд не робив висновку про те, що за подібних до цієї справи встановлених обставин, тобто обставин повного виконання принципалом своїх зобов`язань та за умови прострочення, що сталося не з його вини, утримання коштів банківської гарантії бенефіціаром є правомірним.
128. Водночас посилатися на неврахування висновку Верховного Суду, як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення, помилково.
129. Отже, з урахуванням викладеного, посилання скаржника на висновки Верховного Суду, сформульовані у всіх вищевказаних постановах, не є належним обґрунтування передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження, оскільки здійснене судом апеляційної інстанції у оскаржуваній постанові правозастосування не суперечить відповідним висновкам загального характеру щодо обов`язковості договору («рacta sunt servanda»), преюдиційності фактів та правової природи і особливостей банківської гарантії, як різновиду забезпечення виконання зобов`язань, ґрунтуючись натомість на встановлених обставинах саме цієї справи (№ 910/15184/24). 
130. Наведення ж у оскаржуваній постанові обставин, встановлених як у справі № 910/1840/25, так і у справі № 910/2311/24, поряд із встановленим, виходячи із матеріалів справи, що переглядається (№ 910/15184/24), навпаки свідчить про прояв поваги до остаточного судового рішення, ухваленого у іншій судовій справі, тобто про дотримання принципу «res judicata».
131. З огляду на викладене, Верховний Суд не вбачає підстав для формування у справі, що переглядається, висновків про застосування частини другої статті 612 ЦК України та частини першої статті 277 у поєднанні з частиною четвертою статті 75, частинами першою, четвертою статті 269 ГПК України.
132. Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник повинен обґрунтувати, в чому саме полягає неправильне застосування норми матеріального права чи порушення норми процесуального права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду (у чому саме полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідних норм права та як саме ці норми права судами були застосовано неправильно). При цьому формування правового висновку не може ставитись у пряму залежність від обставин конкретної справи.
133. З огляду на це, Верховний Суд зауважує, що у справі № 910/15184/24 не йдеться про відшкодування завданих простроченням виконання зобов`язання збитків. Взяті на себе зобов`язанні за договором позивачем надалі було повністю виконано, що не заперечується сторонами. Тож підстав для застосування до правовідносин, які є спірними та становлять предмет судового дослідження у цій справі, частини другої статті 612 ЦК України, за змістом якої боржник, що прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення, не вбачається, як і не вбачає підстав для формулювання висновку щодо застосування цієї норми у справі, що переглядається. Заразом і сам скаржник не наводить та не обґрунтовує, який саме висновок слід висловити Верховному Суду у цьому контексті. Його ж декларативні посилання на принципи «рacta sunt servanda» (договори повинні виконуватися) та «jura novit curia» (суд знає закони) не є належним обґрунтуванням передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження, недотримання зазначених принципів апеляційним господарським судом при ухваленні оскаржуваної постанови Верховний Суд не вбачає. 
134. Водночас, зважаючи на те, що обставини, які мали значення для правильного вирішення спору між сторонами цієї справи, встановлено судом апеляційної інстанції у тому числі на підставі наявних матеріалів справи № 910/15184/24, його звернення до викладеного у судовому рішенні, ухваленому у справі № 910/1840/25, у даному випадку не має визначального значення. 
135. При цьому скаржник також не обґрунтовує, який висновок щодо частини першої статті 277 у поєднанні з частиною четвертою статті 75, частинами першою, четвертою статті 269 ГПК України слід сформулювати Верховному Суду, а лише висловлює свою незгоду із урахування апеляційним господарським судом під час апеляційного перегляду у справі № 910/15184/24 у тому числі встановленого при розгляді справи № 910/1840/25, відповідне судове рішення у якій було ухвалено після прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2025 у справі № 910/15184/24.
136. Ураховуючи що, як вже зазначалось, у цьому разі суд апеляційної інстанції встановив відповідні обставин (повного виконання позивачем своїх обов`язків за договором від 23.03.2023 № 4600007391 та несвоєчасності їх виконання, яка сталася не з його вини) і на підставі наявних матеріалів справи № 910/15184/24, а не лише виходячи із встановленого у справі № 910/1840/25, за своєю суттю такі доводи скаржника полягають у спонуканні до переоцінки відповідних обставин, тобто здійснення їх оцінки на користь відповідача, та не спрямовані на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших правових норм.
137. В частині переоцінки встановлених фактичних обставин зазначене стосується і тверджень ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» про незабезпечення судом апеляційної інстанції повноти судового розгляду та не встановлення обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору (зокрема, не встановлення та не надання оцінки повноті та своєчасності виконання позивачем своїх договірних зобов`язань), а також неповноти мотивування оскаржуваної постанови та наведення у ній суперечливих мотиви.
138. Верховний Суд констатує, що такі доводи касаційної скарги фактично зводяться до висловлення незгоди скаржника з ухваленим апеляційним господарським судом судовим рішенням та прохання про надання повторної оцінки встановлених ним обставин справи № 910/15184/24.
139. Посилання відповідача у цьому контексті на загальні висновки суду касаційної інстанції про докази та доказування, необхідність забезпечення повноти та обґрунтованості судового рішення, тощо (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), від 18.06.2020 по справі № 910/7707/19, від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19), не свідчать про те, що у даному випадку судом апеляційної інстанції наведеного дотримано не було, як і не підтверджують неправильного застосування чи порушення ним при ухваленні оскаржуваної постанови певних правових норм.
140. Різниця між ухваленими у цій справі судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, на яку звертає увагу відповідач, за наведеного свідчить про виконання апеляційним господарським судом функцій з апеляційного перегляду в межах наданих йому повноважень, передбачених, зокрема, статтею 269, пунктом 2 частини першої статті 275, статтею 277 ГПК України.
141.  Заразом така різниця не може бути підставою для здійснення переоцінки встановлених фактичних обставин справи Верховним Судом, який не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
142. Наводячи відповідні доводи, скаржник не враховує, що повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).
143. Верховний Суд є судом «права», а не «факту», тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 ГПК України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18).
144. Стверджуючи про те, що суд апеляційної інстанції не дослідив належним чином умови укладеного сторонами договору та наявні у матеріалах справи докази щодо його виконання, а також не навів належних обґрунтувань стосовно не взяття до уваги доводів та доказів відповідача, скаржник не зазначає які саме докази та доводи не були досліджені та оцінені судом апеляційної інстанції, і які саме обставини, що мають значення для вирішення спору у цій справі, не були встановлені. Натомість його формулювання цих аргументів через конструкцію «належним чином не дослідив» свідчить саме про їх спрямованість на переоцінку відповідних обставин.
145. Крім того, стосовно викладеного Верховний Суд зауважує, що пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України (з посиланням на відповідну частину, пункт частини статті 310 ГПК України) ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» підставою касаційного оскарження у поданій касаційній скарзі не визначає, а тому така підстава не слугувала підставою відкриття касаційного провадження у цій справі. Заразом безвідносно до викладеного не дослідження зібраних у справі доказів може бути підставною для скасування оскаржуваного судового рішення за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України, чого у цьому разі не відбулося. 
146. З урахуванням всього наведеного, Верховного Суду погоджується із висновком апеляційного господарського суду про те, що за встановлених ним обставин цієї справи у спірних правовідносинах ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» отримало виплачені банком грошові кошти за відсутності правової підстави, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача цих коштів у порядку положень статті 1212 ЦК України підлягали задоволенню.
147. Доводами касаційної скарги відповідача правильності зазначеного висновку спростовано не було, позаяк не було обґрунтовано неправильного застосування або порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права. Передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження у даному випадку не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження.
148. Водночас такий результат вирішення спору, що виник між сторонами цієї справи, концептуально узгоджується з викладеним у постанові Верховного Суду від 18.06.2026 у справі № 910/1761/25 (частина четверта статті 300 ГПК України).
149. Всі інші наведені у касаційній скарзі аргументи, твердження та заперечення відповідача не охоплюються визначеними ним підставами касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026, а тому не аналізуються та не оцінюються Верховним Судом.
Щодо оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі № 910/15814/24
150. Відповідно до частин першої, другої статті 126 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
151. У пунктах 1, 2 абзацу 2 частини другої цієї статті також передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
152. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
153. Водночас загальне правило розподілу судових витрат врегульоване частиною четвертою статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову ? на відповідача; 2) у разі відмови в позові ? на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову ? на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
154. Визначаючи суму відповідного відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
155. Як вже зазначалось вище, у справі, що переглядається (№ 910/15184/14), дослідивши та оцінивши обґрунтованість заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи подане відповідачем клопотання про зменшення заявленого до стягнення розміру цих витрат, беручи до уваги, зокрема, те, що правова позиція ТОВ «Теплоенергокомплект» була сталою та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, суд апеляційної інстанції визнав справедливим та розумним задовольнити подане позивачем клопотання частково, стягнувши з ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на його користь 15 000,00 грн за супровід справи в суді апеляційної інстанції ,замість заявлених до стягнення 20 000, 00 грн.
156. Зі змісту оскаржуваної додаткової постанови вбачається, що апеляційним господарським судом з дотриманням статей 2, 86, 123, 126, 129, 210 ГПК України досліджувались надані позивачем на підтвердження таких витрат докази, здійснювалася їх оцінка за критеріями необхідності, складності, доцільності таких дій, співмірності, обґрунтованості та розумності відповідних витрат, а також аналізувались заперечення відповідача щодо них. 
157. Касаційна скарга ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» заперечень стосовно присудженого до стягнення розміру витрат на правничу допомогу, у зв`язку з якими Верховний Суд міг би замінити висновки суду апеляційної інстанцій власною оцінкою, визначити інший розмір судових витрат, ніж той, що був доведений стороною в суді апеляційної інстанцій, не містить, а отже у цьому контексті висновки, наведені у оскаржуваній додатковій постанові, судом касаційної інстанції не аналізуються та не оцінюються.
158. Натомість твердження скаржника про не визначення позивачем попередньої орієнтовної суми таких витрат та у подальшому не обґрунтування поважності причин подання доказів їх понесення вже після ухвалення судом апеляційної інстанції відповідного судового рішення у цій справі (постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026) Верховним Судом оцінюються критично, зважаючи на таке.
159. У статті 124 ГПК України викладено вимоги щодо попереднього визначення суми судових витрат.
160. Так, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
161. Зі змісту вищенаведеної диспозитивної норми частини другої статті 124 ГПК України вбачається, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може, але не зобов`язаний відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, що свідчить про дискреційний характер відповідних повноважень суду та залежить від доведеності іншою стороною того, що це порушило принцип змагальності та завадило їй належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
162. Аналогічні висновки наведено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 14.12.2021 у справі № 922/676/21, від 18.01.2022 у справі № 910/2679/21, від 21.06.2022 у справі № 908/574/20, від 29.09.2022 у справі № 910/3055/20, від 25.10.2022 у справі № 910/19650/20. 
163.  Отже, у даному випадку, присуджуючи позивачу витрати на правничу допомогу за супровід справи у суді апеляційної інстанції за умов заявлення ним про це у першій заяві по суті, проте без надання їх попереднього розрахунку, апеляційний господарський суд, оцінивши заперечення відповідача, діяв у відповідності до норм статті 124 ГПК України та в межах своїх дискреційних повноважень, з огляду на що протилежні доводи скаржника є неприйнятними.
164. Наведені ж у касаційній скарзі аргументи відповідача про те, що у даному випадку ТОВ «Теплоенергокомплект» не обґрунтувало поважності причин подання доказів понесення відповідних витрат вже після ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення, Верховний Суд відхиляє, позаяк у частині восьмій статті 129 ГПК України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
165. У цій справі наступного дня після ухвалення судового рішення позивач подав до суду апеляційної інстанції одним пакетом докази понесених витрат на правничу допомогу, в тому числі яких не існувало на час ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 (акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 07.04.2026), попередньо здійснивши заяву про їх подання протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення до закінчення судових дебатів, що у повній мірі узгоджується з нормами статей 126, 129 ГПК України, зважаючи, що фізична відсутність у матеріальному світі відповідних доказів зумовлює поважність причин їх неподання до судових дебатів.
166. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.03.2025 у справі № 910/87/24 та був проаналізований Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 21.07.2025 у справі № 909/399/24.
167. Виокремлення скаржником та наведення своїх доводів лише щодо таких доказів, як договір про надання правничої допомоги від 23.02.2024 № 23/02/24 та додаткова угода від 23.02.2024 № 1, що були укладені позивачем раніше, є безпідставним, оскільки за загальним правилом встановленим у частині другій статті 86 ГПК України суд оцінює, зокрема, вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
168. У цьому контексті Верховний Суд звертає увагу на те, що у даному випадку за умовами договору про надання правничої допомоги від 23.02.2024 № 23/02/24 та додаткової угоди від 23.02.2024 № 1 сторони погодили, що гонорар за надання правничої допомоги обраховується шляхом множення загальної кількості годин, затрачених виконавцем на надання правничої допомоги клієнту, на вартість однієї години надання правничої допомоги. При цьому кількість таких витрачених годин надалі була зафіксована у акті приймання-передачі наданої правничої допомоги від 07.04.2026, складеному та підписаному сторонами після ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026, тобто у документі, якого до ухвалення зазначеного судового рішення не існувало та відповідно не могло бути подано суду.
169. З огляду на зазначене, аргументи відповідача, згідно з якими заява ТОВ «Теплоенергокомплект» про покладення на іншу сторону понесених ним витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягала залишенню без розгляду, не знайшли свого підтвердження.
170. Посилання ж ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на зроблений Верховним Судом у постанові від у справі № 206/445/19 висновок щодо розподілу судових витрат у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами не підлягають урахуванню, оскільки у цій справі судами попередніх інстанцій, зокрема і апеляційним господарським судом, таких обставин встановлено не було.
171. Натомість доводи касаційної скарги про неврахування апеляційним господарським судом висновків Верховного Суду, викладених у постановах, зокрема, від 25.03.2025 по справі № 910/11352/24, від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17, від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, щодо необхідності з`ясування судом питання про дотримання позивачем порядку подання доказів розміру понесених судових витрат слід відхилити, адже оскаржувана додаткова постанова цим висновкам не суперечить, а порушення з боку позивача такого порядку не підтвердилось.
172. Відтак усі доводи скаржника щодо оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 не обґрунтовують допущення судом апеляційної інстанції процесуальних порушень при її ухваленні та не свідчать про наявність підстав для її зміни чи скасування.
173. З урахуванням наведеного у цій постанові, Верховний Суд зазначає, що аргументи касаційної скарги ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у своїй сукупності не знайшли підтвердження. При цьому скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникли при касаційному перегляді. Інші ж доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують наведених у цій постанові висновків, як і не спростовують правильності здійсненого апеляційним господарським судом правозастосування, з урахуванням встановлених ним фактичних обставин цієї справи, як в частині вирішення спору по суті, так і в питанні розподілу судових витрат на правничу допомогу за супровід справи у суді апеляційної інстанції.
174. Водночас аргументи відзиву ТОВ «Теплоенергокомплект» приймаються Верховним Судом у тій мірі, що відповідає наведеному у цій постанові.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
175. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
176. За змістом статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
177. Таким чином, за результатами касаційного перегляду, Верховний Суд дійшов висновку, що доводами скаржника належним чином не обґрунтовано та не підтверджено передбачених процесуальним законом підстав касаційного оскарження, а тому скарга відповідача не підлягає задоволенню, і відповідно оскаржувану постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026, як і додаткову постанова Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026, що оскаржувалась, слід залишити без змін. 
Розподіл судових витрат
178. Оскільки Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 і додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі № 910/15184/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил