Справа № 529/1133/25
Провадження № 2/529/217/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Чуб К.В.,
за участю секретаря с/з – Єфременко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ “ФК "ЄАПБ”) звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором про споживчий кредит № 1251337 від 29.12.2024 у розмірі 19300,00 грн, в якому також просить стягнути з відповідача судові витрати у справі.
Позов обґрунтовано тим, що 29.12.2024 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір № 1251337. 25.06.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ “ФК “ЄАПБ” укладено договір факторингу №25062025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передало (відступило) за плату, а ТОВ “ФК “ЄАПБ” отримало права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру Боржників до вказаного договору факторингу ТОВ “ФК “ЄАПБ” набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у загальній сумі 19300,00 грн., які складаються з 5000,00 грн. – заборгованості за основною сумою боргу, 8000,00 грн. – за неустойкою та 6300,00 грн. – за комісією за обслуговування кредиту.
12.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Максимів В.М. подав відзив на позов, яким просив відмовити у задоволені позову. Відзив обґрунтовано зокрема тим, що позивачем не надано доказів надання первинним кредитором відповідачу одноразового ідентифікатора для підписання договору, а також доказів реєстрації відповідача в інформаційно-комунікаційній системі первісного кредитора. Крім того, зазначає, що пункти договору про сплату комісії за надання кредитних кошів, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно є нікчемними, а тому отримані первісним кредитором від споживача 625 грн. та 1400 грн. мають бути зараховані в рахунок погашення основного зобов`язання. До того ж вимога про стягнення штрафу з урахуванням норм п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є безпідставною. Також звертає увагу, що згідно договору факторингу перехід права власності здійснюється в момент підписання акта приймання-передачі реєстру боржників, проте подані позивачем документи не містять підписаного акта приймання-передачі.
Представник позивача подав відповідь на відзив, у якому зокрема зазначає, що укладення угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора без здійснення входу відповідачем на веб сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля кредитний договір не було б укладено. 
Ухвалою суду від 10.03.2026 за клопотанням представника позивача від АТ КБ "Приватбанк" витребувано інформацію щодо належності відповідачу карткового рахунку та щодо зарахування коштів у розмірі 5000 грн за період з 29.12.2024 по 03.01.2025.
Представником відповідача – адвокатом Тальчук П.І. надано письмові пояснення по справі. Згідно позиції відповідача позивачем не доведено належними та достовірними доказами того, що під час створення між кредитором та відповідачем документу (договору), він був захищений від редагування/зміни будь-якими особами, а сама форма створюється автоматично системою та захищаються від змін. До того ж подані до суду документи не містять електронних підписів або будь-яких даних, які б свідчили про волевиявлення прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладення кредитного договору відповідачем. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив розглядати справу за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 29.12.2024 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №1251337. Згідно з умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 345 днів, процентна ставка фіксована у розмірі 0,0010 % річних. Договором також передбачена комісія за надання кредиту в сумі 625 грн, та комісія за обслуговування кредиту, що нараховується за ставкою 14 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів (а.с. 6-13).
Також відповідачем в електронній формі підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 14-15).
Згідно інформації, наданою АТ КБ "ПриватБанк", на рахунок картки, емітованої на ім`я ОСОБА_1 , 29.12.2024 зараховано кошти у сумі 5000 грн., що підтверджується випискою по рахунку.
25.06.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25062025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» відступає за плату ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги до Боржників, зазначених у реєстрі боржників (а.с. 20-21).
З витягу з реєстру боржників від 25.06.2025 вбачається, що ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» відступає ТОВ «ЄАПБ» право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу № 25062025 від 25.06.2025, згідно реєстру боржників, у якому, зокрема, під номером 1768 міститься інформація щодо ОСОБА_1 за договором № 1251337 від 29.12.2024: сума виданого кредиту 5000 грн, сума заборгованості за основним зобов`язанням – 5000 грн., заборгованість за комісією за обслуговування кредиту – 6300 грн., заборгованість за неустойкою 8000,00 грн., сума заборгованості разом 19300 грн. (а.с. 22).
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон).
Згідно зі ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Представник ТОВ "ЄАПБ" стверджує, що право вимоги за кредитним договором № 1251337 від 29.12.2024 було відступлено позивачу на підставі договору факторингу № 25062025 від 25.06.2025.
За приписами ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Для підтвердження факту відступлення права вимоги позивач повинен надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 18.10.2023 № 905/306/17, від 29.06.2021 по справі № 753/20537/18 тощо).
Матеріали справи містять копію витягу з договору факторингу № 25062025 від 25.06.2025, відповідно до умов якого ТОВ «ЄАПБ» зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» за плату, а останнє відступити позивачу право грошової вимоги до третіх осіб – боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 (п. 1.1); та витяг з реєстру боржників.
Разом з тим п. 1.2 договору факторингу передбачено, що перехід прав вимог заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого ТОВ «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» до позивача прав вимог заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Разом з тим, матеріали справи не містять акта прийому-передачі реєстру боржників (його копії), а також доказів на підтвердження оплати за договором факторингу.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справі №582/18/21 (провадження №61-20968 сво 21).
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд приходить до висновку про недоведеність порушеного права позивача, оскільки відсутні докази переходу права вимоги за кредитним договором № 1251337, укладеним з відповідачем, до позивача, а тому у позові слід відмовити.
За встановленими у ст. 141 ЦПК України правилами розподілу судових витрат у цивільних справах, закінчених розглядом ухваленням рішення суду, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача, у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12-13, 76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів”, місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий: К.В. Чуб