"20" липня 2026 р.  Справа № 370/2238/26
Провадження № 3/370/663/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 рік с-ще Макарів
Суддя Макарівського районного суду Київської області Бізяєва Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правонарушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
15 липня 2026 року до Макарівського районного суду Київської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Справу було призначено до розгляду на 20 липня 2026 року.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 972881 від 25.06.2026 року, правопорушення було вчинено за таких обставин: 25.06.2026 року близько 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , вчинив домашнє насилие психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 . Правопорушник висловлювався в бік потерпілої нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.
У судовому засіданні 20 липня 2026 року особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , було під розписку вручено пам`ятку з роз`ясненням його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУоАП та ст. 63 Конституції України. ОСОБА_1 надав письму заяву, в якій зазначив що вин не визнає, конфліктні ситуації в родині провокує сама співмешканка з метою «вижити» його з будинку, на даний час він пішов від співмешканки.
Попри невизнання ОСОБА_1 своєї провини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, які є матеріально та логічно узгодженими між собою, а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № від 25.06.2026 року; Письмовою заявою потерпілої ОСОБА_2 від 25.06.2026 року, в якій вона просить притягнути співмешканця до відповідальності за вчинення домашнього насильства; Письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 25.06.2026 року, де детально та послідовно викладено обставини агресивної поведінки ОСОБА_1 , погроз фізичною розправою та перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння; Формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 25.06.2026 року, складеною інспектором поліції, відповідно до якої за результатами опитування встановлено середній рівень небезпеки та винесено терміновий заборонний припис № 152373 у зв`язку з наявністю у кривдника схильності до алкоголізму, тотального контролю та повторності конфліктів у сім`ї.
Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання. 
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено це стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюються законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи викладене, оскільки на ОСОБА_1 накладається адміністративне стягнення, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір у встановленому законом розмірі.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 268, 283, 284 КУоАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд.

Суддя:   Н.О. Бізяєва