ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/10578/26
провадження № 2-а/753/212/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гуртового К.Д., представника позивача - адвоката Качковського А.С., представника відповідача - Камінської Ж.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить: 
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 30 квітня 2026 року №256/31-00-04-01-04-26, винесену Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків щодо ОСОБА_1 ;
- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що факт вчинення позивачем порушення не є встановленим та не підтверджений належними і допустимими доказами, оскільки рішення відповідача про застосування до Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» штрафних санкцій та нарахування пені, які стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оспорюваної постанови, оскаржуються у встановленому законом порядку у контролюючому органі вищого рівня і за вказаними скаргами не ухвалено остаточне рішення.
Позивач вказує, що фактично підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності стала помилкова сплата сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на інший бюджетний рахунок і таке порушення за усталеною практикою Верховного Суду не є бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності за несплату чи несвоєчасну сплату ЄСВ. 
З огляду на викладене, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Окрім того позивач наголошує, що щодо правопорушень, вчинених у вересні-жовтні 2025 року, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, що є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення. 
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2026 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 липня 2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами статті 286 КАС України з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання 05 серпня 2026 року.
03 серпня 2026 року Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позивних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що факт вчинення адміністративного правопорушення є повністю доведеним на підставі первинних даних контролюючого органу, а оспорювана постанова винесена у відповідності до чинного законодавства. Відповідач зазначив, що у порушення вимог п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ДП «Агенція оборонних закупівель» несвоєчасно сплатило ЄСВ у серпні, вересні 2025 року та у лютому 2026 року. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону обов`язок щодо своєчасного нарахування та сплати ЄСВ покладається на платника єдиного внеску, а керівник підприємства є посадовою особою, відповідальною за фінансово-господарську діяльність. Сума несвоєчасно сплаченого внеску значно перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 165-1 КУпАП.
Відповідач зазначає, що оскарження накладення фінансових санкцій в адміністративному порядку не зупиняє провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо посадової особи, а посилання позивача на те, що подання скарги спростовує склад правопорушення, є безпідставним. Норма ч. 14 ст. 25 Закону передбачає зупинення строків сплати фінансових (штрафних) санкцій самою юридичною особою.
Щодо строків накладення адміністративного стягнення, відповідач вказує, що останнім епізодом порушення строку сплати ЄСВ є несвоєчасна сплата за лютий 2026 року, де фактична сплата відбулася 23 березня 2026 року. Зазначене правопорушення є триваючим/повторним у межах єдиного періоду обліку. Постанову про накладення адміністративного стягнення № 256/31-00-04-01-04-26 винесено 30 квітня 2026 року - тобто в межах двомісячного строку від останньої дати правопорушення (23 березня 2026 року) з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП.
Відповідач також зазначив, що допущення помилки підприємством під час перерахування коштів не спростовує того факту, що у визначені законом граничні строки (22 вересня 2025 року, 20 жовтня 2025 року, 20 березня 2026 року) кошти на належні рахунки 3556 не надійшли.
04 серпня 2026 року Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало додаткові докази до матеріалів справи. 
Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
14 квітня 2026 року головний державний інспектор ЦМУ ДПС по роботі з ВПП Нікуліна О.М. склала протокол про адміністративне правопорушення № 201/31-00-04-01-04-26 стосовно керівника ДП «Агенція оборонних закупівель» ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 165-1 КУпАП.
Відповідно до протоколу ОСОБА_1 порушив п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (зі змінами і доповненнями), а саме несвоєчасно сплатив єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування, а саме: за серпень 2025 р. в сумі 631 793,11 грн, термін сплати 22.09.2025, фактично сплачено 24.09.2025, 25.09.2025, 26.09.2025, 30.09.2025, 01.10.2025, 02.10.2025, 03.10.2025; за вересень 2025 р. в сумі 673 281,69 грн, термін сплати 20.10.2025, фактично сплачено 21.10.2025, за лютий 2026 р. в сумі 5 835,84 грн, термін сплати 20.03.2026, фактично сплачено 23.03.2026, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 165-1 КУпАП .
Постановою заступника начальника ЦМУ ДПС по роботі з ВПП Прокопенко О. М. від 30 квітня 2026 року № 256/31-00-04-01-04-26 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 165-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 2 040 грн. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як передбачено частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність 
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 КУпАП). 
Частиною четвертою статті 165-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». 
Згідно з частиною восьмою статті 9 цього Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. 
У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина одинадцята статті 9 Закону).
Відповідно до статті 234-2 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних, зокрема, з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, віднесено до компетенції податкових органів, діяти від імені яких мають право керівники податкових органів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.
Оспорювана постанова складена заступником начальника ЦМУ ДПС по роботі з ВПП, тобто особою, уповноваженою на розгляд вказаної справи.
Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.
Відповідно до частини шостої статті 9 Закону для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному податковому органу. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.
За обставинами цієї справи належні до сплати ДП «Агенція оборонних закупівель» суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за серпень, вересень 2025 року та за лютий 2026 року були сплачені у встановлений частиною восьмою статті 9 Закону, проте внаслідок помилки в реквізитах їх перерахування здійснено на неналежний рахунок - 3556.
Пунктом 5 Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5 передбачено, що у випадку помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на неналежний рахунок 3556 та виникнення недоїмки здійснюється повернення коштів.
Для повернення сум єдиного внеску та/або сум застосованих фінансових санкцій, помилково сплачених на неналежний рахунок 3556, платник має подати контролюючому органу за місцем обліку заяву про повернення помилково сплачених коштів з рахунків 3556 за формою разом з копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), що підтверджує сплату коштів на рахунок 3556 (пункт 6 Порядку). 
Згідно з пунктами 9, 13 Порядку контролюючий орган у строк не більше ніж десять робочих днів з дати надходження заяви перевіряє надану платником інформацію та формує висновок про повернення коштів з рахунків 3556 за формою. Розрахунковий документ на перерахування коштів на відповідний рахунок 3556 орган ДПС формує на підставі такого висновку у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня його отримання. 
Як слідує з матеріалів справи, ДП «Агенція оборонних закупівель» подало до ДПС відповідні заяви про повернення помилково сплачених коштів з копіями платіжних інструкцій, що мало наслідком зарахування сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за серпень та вересень 2025 року на правильний бюджетний рахунок.
За фактами несвоєчасної сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на неналежний рахунок відповідач прийняв рішення про застосування до ДП «Агенція оборонних закупівель» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31 березня 2026 року № 642/Ж10/31-00-04-01-04-23 на загальну суму 266 675,72 грн та № 643/Ж10/31-00-04-01-04-23 на загальну суму 1 184,68 грн.
ДП «Агенція оборонних закупівель» не погодилось з рішеннями контролюючого органу про застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені і оскаржило їх до Державної податкової служби України.
За результатами розгляду скарги Агенції від 07 квітня 2026 року №24-9228 Державна податкова служба України на підставі Рішення про результати розгляду скарги від 04 червня 2026 року за вих. № 14630/6/99-00-06-02-01-06 скасувала рішення №642/Ж10/31-00-04-01-04-23 від 31 березня 2026 року, а рішення №643/Ж10/31-00-04-01-04-23 від 31 березня 2026 року - залишила без змін.
Водночас, як зазначив позивач у додаткових поясненнях, Агенція оскаржує рішення №643/Ж10/31-00-04-01-04-23 від 31 березня 2026 року в судовому порядку у справі №320/24667/26, у якій ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2026 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Крім цього, за результатами повторного розгляду після скасування рішення №642/Ж10/31-00-04-01-04-23 від 31 березня 2026 року, податковий орган ухвалив рішення №1138/Ж10/31-00-04-01-04-23 від 31 березня 2026 року, яким застосував до ДП «Агенція оборонних закупівель» штраф у розмірі 126 358,61 грн. та пеню у розмірі 3 949,79 грн. за несвоєчасну сплату ЄСВ. Вказане рішення залишено без змін Державною податковою службою України за результатами розгляду скарги ДП «Агенція оборонних закупівель» від 19 червня 2026 року.
За змістом диспозиції частини четвертої статті 165-1 КУпАП відповідальність посадових осіб за цією нормою настає лише у разі несплати або несвоєчасної сплати зазначених у ній обов`язкових платежів (внесків). Якщо ж внески були сплачені у визначений законодавством строк, але були допущені інші порушення, зокрема, мав місце факт помилкової сплати ЄСВ на неналежний бюджетний рахунок, такі дії не утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення. 
Так, за змістом положень пунктів 5, 6, 9, 13 Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та підпункту 112.8.8-1. пункту 112.8. статті 112 Податкового кодексу України, помилкова сплата платником податків грошового зобов`язання на інший бюджетний рахунок (без порушення законодавчо визначеного строку сплати податку або узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету) та вчинення платником дій, передбачених статтею 43 цього Кодексу, є обставиною, що звільняє від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 805/3665/16-а виснував, що допущення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання з єдиного соціального внеску у строк, встановлений Законом №2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника та його посадових осіб до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску.
За встановлених у цій справі обставин та з огляду на відсутність фактів несплати або несвоєчасної сплати ДП «Агенція оборонних закупівель» єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до бюджету, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 165-1 КУпАП, що є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення. 
Керуючись статтями 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-245, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 30 квітня 2026 року №256/31-00-04-01-04-26, винесену Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків щодо ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач: Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Київ, вул. Кошиця Олександра, буд. 3, код ЄДРПОУ 44082145).
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 10 серпня 2026 року.

Суддя          Олександр ЯКУСИК