Справа № 681/444/26
Провадження 2/681/620/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року 
Полонський районний суд Хмельницької області
 
в складі: головуючого судді Горщара А.Г.
з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М. 
представниці позивача Побережної О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У квітні 2026 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.07.2011, яка становить 53 109,49 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору. 
В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву №б\н від 21.07.2011 та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг, за умовами якої відповідачці відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50 000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідачка отримала кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії - 09/14 , тип - Універсальна GOLD.
Відповідачка після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку дії першої картки відповідачкою для можливості користування рахунком додатково отримані інші картки. 
Починаючи з 03.03.2021 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачкою Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 1.3. у розмірі 40,8%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 10 159,38 грн.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 11.03.2026 має заборгованість — 53 109,49 грн, яка складається з наступного: 42 950,11 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10 159,38 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідно до ухвали судді від 10.04.2026 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представниця позивача Побережна О.Г. у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала з наведених вище підстав, просила їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не надали. 03.06.2026 представниця відповідачки подала клопотання про долучення до матеріалів справи довідку №2/1635 від 20.05.2026 про набуття відповідачкою статусу військовослужбовця з 31 липня 2025 року. 
Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.
Встановлено, що 21.07.2011 ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у якій погодилася, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг (а.с. 20).
03.03.2021 відповідачка підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг (а.с. 21-34), у якій погодила основні умови кредитування: розмір кредитного ліміту не перевищує 50 000 грн для карт «Універсальна», 75 000 грн - для карт «Універсальна Gold», строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42,0% річних для карт «Універсальна», 40,8% - для карт «Універсальна Gold».
На підставі пункту 1.4 заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» від 03.03.2021 розмір обов`язкового щомісячного платежу становить 5% від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно; 10% від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно у разі прострочення починаючи з другого місяця прострочення.
На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 35-61).
Відповідно до довідки про надані кредитні картки ОСОБА_1 видано картку № НОМЕР_2 , строк дії 06/14, тип Універсальна; №5457082914359547, строк дії 06/14, тип Універсальна; №5457092025270970, строк дії 09/14, тип GOLD Credit; № НОМЕР_3 , строк дії 05/18, тип Універсальна GOLD; №4149629399475664 строк дії 07/22, тип Універсальна GOLD; №5363542103768264, строк дії 01/28 , тип Універсальна GOLD (а.с.173).
Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, ОСОБА_1 , встановлено кредитний ліміт на кредитну картку 20.09.2012 – 13 000 грн, який в подальшому неодноразово змінювався та 03.11.2025 було зменшено до 0,00 грн (а.с.172).
Відповідачка користувалася кредитним лімітом, частково повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, що підтверджено випискою по рахунку за договором №б/н за період 25.04.2007-13.03.2026 (а.с. 98-110).
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПриватБанк» за договором №б/н від 21.07.2011, станом на 11.03.2026 у ОСОБА_1 наявна заборгованість по кредитному договору в розмірі 53 109,49 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 42 950,11 грн; заборгованість за простроченими відсотками 10 159,38 грн (а.с. 62-97).
До матеріалів справи також додано копії відповідних сторінок паспорта відповідачки (а.с. 111-113).
Згідно з даними довідки №2/1635 від 20.05.2026, виданої тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 31 липня 2025 року призвана ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час загальної мобілізації та направлена на проходження військової служби у К825 (а.с. 183).
Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого. 
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч 1 ст. 629 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Досліджені докази вказують, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір та узгоджено всі його істотні умови, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін тощо.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, видав відповідачці кредитні картки зі встановленим кредитним лімітом, а також забезпечив можливість позичальниці щодо доступу до кредитних коштів, що підтверджується випискою за договором №б/н за період 25.04.2007-13.03.2026 та розрахунком заборгованості за договором № б/н вiд 21.07.2011. 
У свою чергу відповідачка не виконала свій обов`язок в повному обсязі щодо повернення кредиту, чим порушила вимоги, встановлені кредитним договором.
Відповідачка не надала відзив на позов, не спростовувала доводів позивача належними та допустимими доказами, власного розрахунку заборгованості або доказів її сплати не подала.
З огляду на те, що відповідачка користувалася кредитними коштами та не повернула їх, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку про стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за тілом кредиту в сумі 42 950,11 грн підлягають задоволенню.
Перевіряючи правомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами за укладеним з відповідачкою кредитним договором суд виходить з такого.
Згідно з ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Відповідно до статті 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XIІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України від 17 березня 2014 року 303/2014 «Про часткову мобілізацію», тобто з 18 березня 2014 року, та продовжується до теперішнього часу.
Національний банк України у листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Як вбачається із наданого суду розрахунку та виписки за договором заборгованість за відсотками становить 10 159,38 грн, які нараховані за період з 01 серпня 2025 року по 28 лютого 2026 року.
За даними довідки №2/1635 від 20.05.2026, ОСОБА_1 з 31 липня 2025 року призвана ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час загальної мобілізації та направлена на проходження військової служби у К825.
Отже, на момент виконання сторонами умов кредитного договору ОСОБА_1 мала статус військовослужбовця Збройних Сил України та була звільнена від сплати процентів за користування кредитом, тому нараховані позивачем відсотки за період з 01 серпня 2025 року по 28 лютого 2026 року в розмірі 10 159,38 грн, стягненню не підлягають
У зв`язку з вищевикладеним, заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту №б/н від 21.07.2011 становить 42 950,11 грн, що є тілом кредиту.
З огляду на вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 80,87%, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 153,10 грн.
Керуючись наведеним, ст.ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.07.2011, що становить 42 950 (сорок дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) грн 11 коп. - заборгованості за тілом кредиту.
У решті вимог позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 153 (дві тисячі сто п`ятдесят три) грн 10 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, поштовий індекс 01001.

Відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя            А.Г. Горщар