ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/3002/23 Головуючий суддя І інстанції Онупко М. Ю.
Провадження № 22-ц/818/846/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: позики, кредиту, банківського вкладу, з них

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року  м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Мальованого Ю.А., Тичкової О.Ю.,
за участю секретарів судового засідання Шевцової К.Є., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі – ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1042-7890 від 04.02.2022 року в розмірі 127 440 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 18 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 109 440 грн., а також судовий збір в розмірі 2147,20 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.02.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1042-7890 у письмовій формі у вигляді електронного документа за допомогою веб-сайту https://creditkasa.com.ua, створеного згідно з вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач отримав кредит у розмірі 18 000 грн шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,00% на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, строком на 300 календарних днів. Відповідач зобов`язаний був сплачувати позивачу кожні 21 день (заявлений строк) 7560 грн відсотків за кредитним договором.
У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 09.05.2023 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 127 440 грн, що включає: прострочену заборгованість за кредитом - 18000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 109 440 грн.
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року позовну заяву задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УкрКредитФінанс» заборгованість за кредитним договором №1042-7890 від 04.02.2022 в розмірі 127440 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УкрКредитФінанс» витрати по сплати судового збору в розмірі 2147 грн 20 коп.

Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що він не був належно повідомлений про дату судового розгляду, вказує, що не отримував судових повісток та не знав про дату слухання справи.
На обґрунтування скарги наведені наступні аргументи.
Наявні обставини (воєнний стан, ракетні удари, евакуація сім`ї) унеможливили своєчасне отримання судових документів відповідачем та участь у розгляді справи. Крім того, у період дії воєнного стану на законодавчому рівні заборонено нараховувати штрафи та пеню за прострочені споживчі кредити – споживачі можуть сплачувати лише тіло боргу та нараховані відсотки. Таким чином, застосування до мене будь яких штрафних санкцій є явно незаконним.
У кредитному договорі № 1042 7890/04.02.2022 встановлені умови, що грубо порушують закон. Передбачена ставка 3%/день (понад 1 000% річних) є надмірною та несправедливою. Згідно зі ст.?18 Закону «Про споживче кредитування», забороняється приховано вказувати реальну річну ставку, а реальна ставка за цим договором набагато перевищує ринкову. Така умова може бути визнана нікчемною. У договорі також застосовано одночасно пеню 2% за день прострочення та штраф 10% подвійна неустойка. Це порушує законодавче обмеження (сукупна неустойка не може перевищувати 50% суми кредиту) і принцип недвократного покарання (ст.?61 Конституції України). Договором надано кредитору право автоматично списувати кошти з моєї картки без письмової згоди, що суперечить ст. 1075 Цивільного кодексу України (списання можливе лише за розпорядженням клієнта). 
Передбачене договором право кредитора в односторонньому порядку змінювати умови є нікчемним відповідно до п.7 ст.11 Закону «Про споживче кредитування». 
Всі наведені умови договору є незаконними та не підлягають застосуванню.
Позивач не надав жодних доказів того, що відповідач належно ознайомлений або погоджувався з умовами кредитного договору. 
Відсутні підписи відповідача на жодному примірнику договору чи в системі Інтернет-банку, немає документальних підтверджень надсилання йому тексту договору. 
При цьому законодавством про споживче кредитування передбачено підписання двох примірників договору (для клієнта та для кредитора), що також не підтверджено. 
Таким чином, вважає недоведеним, що на підставі цього договору у відповідача виникли відповідні зобов`язання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.
Відзив мотивовано тим Відповідач попередньо ознайомився з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1042-7890 (Графік платежів за Договором), які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови.
один з дозволених Законом підписів було використано при укладенні кредитного договору №1042-7890 від 04.02.2022 року між Позивачем та Відповідачем.
Покликається на результати моніторингу дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ОСОБА_1 , який відображає послідовність всіх дій Споживача та Кредитодавця в ОСОБА_1 на сайт Кредитодавця, продовжуючи до входу в особистий кабінет, створення заявки, надсилання СМС про схвалення заявки, надсилання електронного листа про схвалення заявки, розміщення оферти в особовому кабінеті Клієнта, підтвердження ознайомлення з офертою Відповідача відправлення смс з одноразовим ідентифікатором для підписання, отримання повідомлення про прийняття (акцепт), введення одноразового ідентифікатора ОСОБА_1 та до моменту повідомлення про укладання договору та надання послуги, шляхом переказу грошових коштів на банківську картку зазначену Відповідачем.
Звертає увагу суду на співпадіння часу та дати підпису договору у протоколі з часом та датою зазначеної у договорі. 
У зв`язку з вищенаведеним, вважає доведеним факт підписання відповідачем кредитного договору №1042 7890 від 04.02.2022 року відповідно до розділу 11 Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором A914, а Позивач засвідчив свій підпис кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу.
Звертає увагу суду, що у договорі узгоджений базовий період – строк (період) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку – 21 днів), який він сам обирає при заповнення заявки на отримання грошових коштів. А строк кредитування – строк на який видаються грошові кошти Позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку – 300 днів).
У кредитному договорі 1042-7890 від 04.02.2022 р. сторонами було також погоджено умови щодо розміру та сплати процентів ОСОБА_1 , який погодився з такими умовами, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором A914.
З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків Відповідачем .

Після закінчення строку кредитування, а саме після 30.11.2022 року нарахування процентів за користування кредитом було зупинено, що також відображено в розрахунку заборгованості. Тобто Позивачем нараховувались проценти у відповідності до умов Договору, та у строк визначений Договором. 
Крім того, звертає увагу суду, що відповідно до вищезазначеного розрахунку вбачається, що Позивач не нараховував Відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень статті 625 ЦК України, пеню, штраф або інших платежів за неналежне виконання умов Кредитного договору.
Позивач законно нарахував проценти за користування кредитом (згідно п. 4.6. кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.8. кредитного договору.
Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вбачається, що Товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно наданого розрахунку заборгованості, Товариство здійснює лише нарахування по процентам (згідно п. 4.6. Договору) за користування кредитом в строк договору (згідно п. 4.8. Договору), що погоджений між сторонами .
Звертає увагу, що норма п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов Договору.
Також зазначено про те, що проценти за користування кредитом визначено у розрахунку заборгованості відповідно до ст. 1048, 1054, 10561 ЦК України, вони не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та статті 625 ЦК України.

Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.6. Договору) протягом строку договору (згідно п. 4.8. Договору), що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості (що міститься у матеріалах справи).

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи. 
Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:
1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду відповідає.
Задовольняючи частково позов суд своє рішення мотивував наступним.
У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», що в апеляційній скарзі не оспорюється.
За обставинами даної справи позичальник - відповідач ОСОБА_1 шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора А914, отриманого від відповідача, прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції відповідача), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1042-7890 від 04.02.2022 року в розмірі 127 440 грн., в межах пред`явлених позовних вимог підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.
Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до положень статті 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію».
Встановлені під час розгляду фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ Укр Кредит Фінанс перебувають в загальному доступі, розміщенні на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua та в розумінні статтей 641,644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Судом встановлено, що 04.02.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1042-7890 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 18 000 грн шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,00% на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, строком на 300 календарних днів, та відповідач зобов`язаний був сплачувати позивачу кожні 21 день (заявлений строк) 7560 грн відсотків за кредитним договором.
Встановлено, що в період дії договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 кредитних зобов`язань заборгованість за кредитним договором № 1042-7890 від 04.02.2022 року станом на 09.05.2023 року становить в розмірі 127 440 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 18000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 109 440 грн.
Відповідно до п. 3.1 кредитного договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.4.2. кредитного договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
Як вбачається із витягу з реєстрів банків щодо видачі кредиту 1042-7890 від 04.02.2022 року видача коштів за кредитним договором ОСОБА_1 здійснювалася за допомогою системи EASYPAY на карткових рахунок НОМЕР_1 у розмірі 18 000 грн.
Згідно з пунктом 4.3 кредитного договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Пунктом 4.6 передбачено нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 3,00 % за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою ставкою) (а.с.8).
Відповідно до п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю отриманий кредит та нараховану Кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована Кредитодавцем) не пізніше, ніж в останній календарний день Строку кредитування, вказаного у п.4.8 цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця.
У пункті 11 «Реквізити сторін» наданого суду примірнику договору про відкриття кредитної лінії № 1042-7890 від 04.02.2022 року зазначено, що договір відповідачем ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля А914).
В пункті 7 Паспорту споживчого кредиту, затвердженого наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 23-П від 02.02.2022 року, зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування.
Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима у повному обсязі матеріали справи не містять.
За обставинами даної справи позичальник (відповідач ОСОБА_1 ) шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора А914, отриманого від позивача, прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції позивача), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Як вбачається з доданого позивачем до скарги Моніторингу дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (алгоритм укладення договору кредиту), укладання Кредитного договору № 1042-7890 від 04.02.22 р. між Товариством та позивачем ОСОБА_1 відбувалося у насутпному порядку.
ОСОБА_1 04.02.22 зайшов на сайт Кредитодавця, та пройшов ідентифікацію у ІТС відповідача, створив заявку, після чого від Товариства про прийняте рішення у формі СМС надіслано на номер сотового телефону НОМЕР_2 повідомлення про схвалення заявки. Також Товариством було надіслано повідомлення про прийняте рішення про схвалення заявки на електронну пошту відповідача: leshavasykov@gmail.cоm, з розміщенням Договору (оферти) в Інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) в Особовому кабінеті Клієнта. Підтвердження ознайомлення відповідача з офертою відбулося обрання ним опції "Приймаю". 
Формування одноразового ідентифікатора відбулося у формі електронного повідомлення Товариством про прийняття пропозиції шляхом введення одноразового ідентифікатора, який був у формі СМС для наступного підписання надісланий на телефон відповідача +380 (93) 050-57-74. 
Після цього відбулося введення відповідачем одноразового ідентифікатора - підпис одноразовим ідентифікатором (підписання електронного повідомлення про прийняття пропозиції (акцепт) на сайті відповідача https://creditkasa.ua /views/activity.
У відповідь Товариство – позивач розмістило Повідомлення (підтвердження) про укладення договору в Особистому кабінеті відповідача на сайті позивача https://creditkasa.ua /views/activity. 
Після цього було позивачем надано послугу шляхом перерахування грошових коштів, з відправкою електронною поштою примірника Договору на адресу відповідача: leshavasykov@gmail.com.
Відповідно до ст. 100 ЦПК України щодо електронних доказів у цивільному судочинстві існують наступні правила:
1. Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
2. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
3. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
4. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
5. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Апелянт не навів обґрунтованих заперечень щодо наданих відповідачем паперової копії електронного доказу (Моніторингу активності відповідача на сайті позивача в мережі Інтернет при укладення договору позики), або обґрунтованих клопотань про витребування її копії у разі якщо він ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.
У суду з приводу наданих позивачем паперових копій електронних документів сумнівів не виникало, відповідач з ними також погодився, а тому колегія суддів не вбачає підстав для витребування додаткових доказів (метаданих) на підтвердження здійснення зазначених у Моніторингу дій сторонами кредитного договору при його укладенні в електронній формі, яка є належною. 
В матеріалах справи також є Паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, з якою споживача ОСОБА_1 було ознайомлено 04 лютого 2022 року, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем) А914 (а.с. 43 т.1).
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони не досягли б згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов Договору кредиту, який оформлений сторонами в електронній формі, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
За змістом ч.13 ст.11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.
Наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію".
Матеріалами справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені сума кредиту – 18000 грн, строк кредитування – 300 днів, тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: знижена % ставка 2,00 % в день; - стандартна % ставка 3,00 % в день.
Отже взяті на себе зобов`язання за договором від 04.02.2022 року Товариство виконало своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконав.
Крім того, відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф та комісія відповідачу не нараховувались.
Підписавши електронним підписом Договір про відкриття кредитної лінії від 04.02.2022 року, ОСОБА_1 погодився, що він ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, в тому числі і з розміром відсотків.
Вказаний договір або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. 
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог Товариства в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом.
Аргументи заявника про те, що суд не повідомив його про розгляд справи, є необґрунтованими, оскільки кореспонденція, а саме судова повістка-повідомлення про розгляд справи була повернена до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається, що адресат її отримав.
Наведені у відзиві аргументи відповідною фактичним обставинам справи, наведеним нормам матеріального права, та спростовують доводи скарги, які суд апеляційної інстанції з цих мотивів відхиляє.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 259, ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 10 липня 2026 року.
Головуючий          В.Б. Яцина.

Судді колегії         Ю.М.Мальований.

О.Ю.Тичкова.