| | Справа № 304/750/25 Провадження № 2/304/110/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року | м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І., 
за участі секретаря судового засідання - Галас Т.Ю., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/750/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» в електронній формі через систему «Електронний суд» звернулося в суд з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за Договором кредитної лінії № 359833693 від 30 серпня 2024 року у розмірі 44 571,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 359833693, відповідно до якого відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 17 900,00 грн. Договір між Товариством та відповідачем було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором накладено на договір та інформація про підпис (дату та час) міститься в Розділі 15 договору. Відповідно до умов Розділу 2 договору, Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Згідно умов договору, грошові кошти надаються позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за договором. Так, на виконання умов договору, грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладанні договору. Відповідно до п. 5.3. договору, позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. Проте в порушення умов договору та Правил позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. В подальшому, 05 листопада 2024 року у відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство відступило право вимоги за кредитним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/7. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» та у спосіб, узгоджений сторонами у договорі, Товариство повідомило позичальника про відступлення права вимоги шляхом відправлення електронного листа на електронну адресу, зазначену ним при укладанні договору. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, наявне право вимоги переходить від Товариства до позивача з моменту підписання Реєстру прав вимоги. Загальна сума заборгованості за кредитним договором, заявлена до стягнення позивачем, становить 44571,00 грн, з них: 17 900,00 грн - заборгованість по кредиту; 26 671,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. Розмір штрафних санкцій вказаний в загальному розрахунку заборгованості, однак позивач не включає їх до розміру позовних вимог. Таким чином, оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню у примусовому порядку, тому просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 28 березня 2025 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відтак призначено судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Першого серпня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пузін Д.М. в електронній формі через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідач ОСОБА_1 договір № 359833693 від 30 серпня 2024 року з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в електронному вигляді не укладав та не підписував, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував. Матеріали справи містять копію договору № 359833693 від 30 серпня 2024 року, де зазначено, що його підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Згідно позовної заяви, 30 серпня 2024 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 359833693 від строком на 30 днів, тобто до 30 вересня 2024 року, який, як стверджує позивач, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договорів. До суду надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копії оригіналу. На цей час відсутні будь-які підтвердження отримання відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, відповідно до: Договору факторингу № МВ-ТП/7 від 05 листопада 2024 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то саме на нього покладено обов`язок надати докази на підтвердження видачі кредиту (встановлення кредитного ліміту) та його розміру, а також докази, коли виникла заборгованість за договором та в якому розмірі. Доказів, які б свідчили про виконання позикодавцем умов з договору по видачі кредитних коштів або доказів що відповідачем було підписано кредитний договір з додатками, та відповідач був ознайомлений з усіма умовами отримання кредитних коштів позивачем не надано, у зв`язку з чим вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Крім того, звертає увагу на те, що у договорі зазначено про надання коштів відповідачу за Договором №359833693 від 30 серпня 2024 року строком на 30 днів. Однак, відповідно до наданих до суду копій розрахунків заборгованості встановлено, що нарахування здійснювались вже після спливу строку вказаного Договору. За таких підстав вказані нарахування є неправомірними.
П`ятого серпня 2025 року представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» Дорошенко О.В. в електронній формі через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, у якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазнає, що клієнту необхідно застосувати одночасно мінімум два різних фактори для ініціювання електронної дистанційної ідентифікації користувача Системи BankID Національного банку від абонента - ідентифікатора до абонента - надавача послуг. Це може ПІН-код від картки клієнта або пароль від входу в інтернет-банкінг (відомі тільки клієнтові) та дзвінок на мобільний номер клієнта в момент автентифікації. Тільки користувач (власник персональних даних) може ініціювати передачу цих даних від абонента ідентифікатора до абонента надавача послуг, оскільки при проходженні даної процедури використовуються логіни та паролі. Отже, ніхто, окрім відповідача, не може ініціювати цей процес. В даному випадку, відповідач, укладаючи договір, пройшов верифікацію, тим самим підтвердив актуальність та належність його персональних даних, в тому числі і фінансового мобільного номеру НОМЕР_2 , який був вказаний останнім при заповненні заяви на отримання кредиту. Від АТ КБ «ПриватБанк» було отримані відповідні підтвердні дані про відповідача, які зазначені ним у заявці. Таким чином, Первісний кредитор, з дотриманням усіх вимог законодавства, здійснило належну ідентифікацію та верифікацію клієнта перед укладенням договору та встановило особу позичальника. Зазначає, що 30 серпня 2024 року між Первісним кредитором (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) був укладений кредитний договір відповідно до умов якого, позичальник, ознайомившись з Правилами надання грошових коштів, заповнив Заяву, самостійно вказавши особисті персональні дані, зокрема, фінансовий номер телефону, електронну адресу, дату народження, реквізити паспорта, інформацію про запис в Єдиному державному демографічному реєстрі, адресу місця реєстрації та проживання, номер банківської карти для здійснення зарахування кредитних коштів. За достовірність та правильність вказаної інформації позичальник несе персональну відповідальність. Згідно інформації з Інформаційно-комунікаційної системи, відповідачу на вказану ним електронну адресу Koba-888@meta.ua, було надіслано повідомлення з посиланням для ознайомлення з умовами кредитного договору (оферти) з подальшим його акцептуванням (витяг додається). Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), також підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до договору, з якими останній ознайомився. Згодом, вказаний у Заявці номер телефону НОМЕР_2 , який належить відповідачу, 30 серпня 2024 року о 6:54:55 год було направлено повідомлення з одноразовим ідентифікатором, які останній ввів в особистому кабінетів, як підтвердження (акцепту) згоди з умовами оферти. Порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами регулюється розділом 4 договору. Як вже зазначалось в позовній заяві, але потребує додаткового акцентування, підписання договору відбувалось з використанням одноразового-ідентифікатора, надіслано Відповідачу, що відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону «Про електронну комерцію». Всі данні електронного підпису відповідача: ПІБ, ІНН, Одноразовий ідентифікатор, час його направлення Первісним кредитором, час введення відповідачем, номер телефону на який отримав відповідач алфавітноцифрову послідовність містяться в договорі на сторінці 27, а інформація про підпис Паспорта споживчого кредиту на сторінці 4. Одразу після підписання договору сторонами, ідентичний примірник договору був направлений відповідачу на його електронну адресу, яка була вказана ним у Заявці на отримання грошових коштів в кредит та закріплена в реквізитах сторін договору, а саме, Koba-888@meta.ua. Отже, укладаючи та підписуючи договір одноразовим ідентифікатором (код СМСповідомлення), відповідач розумів, погоджувався та визнавав умови та основні зобов`язання, зазначені у ньому. Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів та правового регулювання вбачається, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений кредитний договір в електронному вигляді, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смсповідомлення, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Укладання кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Крім цього, звертає увагу на те, що надані суду докази в електронному вигляді - належні та допустимі та засвідченні електронним підписом представника позивача. Поряд з цим, відповідач у своєму відзиві зазначає, що позивачем не надано суду доказів отримання кредиту. Подібні висновки є помилковими виходячи з характеру правовідносин сторін кредитного договору. Первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, що здійснює ліцензійну діяльність з надання коштів та банківських металів у кредит та діє на підставі Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» надавачі фінансових послуг на підставі відповідної ліцензії, виданої Регулятором (крім випадків, встановлених спеціальними законами) здійснюють діяльність з надання фінансових платіжних послуг відповідно до Закону України «Про платіжні послуги». Відтак, Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором Кредитної лінії № 359833693 від 30 серпня 2024 року у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 17 900,00 грн, відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується платіжним дорученням АТ КБ «ПриватБанк» щодо успішного переказу грошових коштів на рахунок отримувача, яке підписане електронним підписом за допомогою КЕП на ресурсі paperless.com.ua, та містить електронну печатку, із змісту якого вбачається, що через платіжний сервіс було успішно проведено транзакцію на зарахування суми 17 900,00 грн. Позивач відзначає, що кредитні кошти були перераховані ним саме у відповідності з умовами кредитного договору, Правил та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої виключно від відповідача при заповненні ним Заявки, і за правильність яких останній, відповідно до пункту 5.3 кредитного договору, несе відповідальність та саме позичальник підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зараховано на його власний рахунок. З огляду на норми Закону України «Про платіжні послуги» у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі не відбулась. Враховуючи вище вказане, Первісний кредитор виконав свій обов`язок і надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у сумі 44 571,00 грн, до якої входить заборгованість по кредиту у розмірі 17 900,00 грн та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 26 671,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем до позовної заяви. Разом з тим, твердження відповідача про те, що до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження отримання кредитних коштів останнім не заслуговують на увагу. Отримання кредитних коштів може підтвердити безпосередньо відповідач, маючи вільний доступ до власного карткового рахунку і на спростування факту зарахування коштів він може надати виписку з карткового рахунку, проте він цього не зробив, а тому його позиція є виключно припущеннями. Відтак, відповідач, отримавши кредитні кошти, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує лише на недоведеність факту отримання кредитних коштів, але будь-яких доказів цього не надає, проте має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і має безперешкодну можливість надати суду докази про ймовірність того, що кредитні грошові кошти, на думку відповідача, на його банківську карту не надходили. Крім цього, договір між Первісним кредитором та відповідачем укладений в електронній формі за допомогою дистанційних каналів зв`язку, зокрема, шляхом обміну даними між Кредитодавцем та позичальником шляхом направлення електронних повідомлень з використанням електронної пошти та мобільного телефону користувача, які вказані в Заяві на отримання кредиту та використовуються для входу в Особистий кабінет (п.4.10.4 - 4.11 Кредитного договору). Окрім того, сторони під час укладання договору узгодили у п. 9.1.1.12. направляти інформаційні повідомлення, щодо виконання цього договору позичальнику в електронному вигляді через Особистий кабінет та/або на електронну пошту та/або у вигляді sms-повідомлень на номер телефону, вказаний у Заявці та/ або в месенджері. Безпосередньо в п. 9.1.2.5. договору сторони домовились про те що Кредитор зобов`язаний повідомити позичальника про відступлення права вимоги за договором протягом 10 (десяти) робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома позичальника такого факту, в тому числі шляхом відправлення відповідного повідомлення на електронну пошту Позичальника. Усі адресовані відповідачу повідомлення від Первісного кредитора та позивача надсилались останньому на вказану ним у Заяві на отримання кредиту електронну адресу. 30 серпня 2024 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений договір кредитної лінії № 359833693. На момент укладення цього договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. (п. 3.1 Договору). Відповідно до п. 11.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Пунктом 7.3 договору визначено, що Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 29 вересня 2029 року. Відповідач, оформлюючи договір на сайті Первісного Кредитора, ознайомився з текстом договору, а тому мав змогу ознайомитися з Правилами та Паспортом споживчого кредиту та інформацією, передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином, Кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги Фактор, яким є позивач ТОВ «Таліон плюс», має право нараховувати проценти за даним договором починаючи з першого дня надання Траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору, виключенням може бути лише застосування Кредитодавцем або Фактором п. 9.1.1.7. договору щодо дострокового припинення договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць, що і було застосовано позивачем відповідно до повідомлення про дострокове розірвання договору з 27 січня 2025 року та подальшого зупинення з вказаної дати нарахування відсотків, що відображено у доданих до позову розрахунках заборгованості.
Ухвалою суду від 08 червня 2026 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» - Дорошенко О.В. про витребування доказів задоволено та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» виписку про рух коштів по банківському рахунку за карткою № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зокрема на дату отримання кредитних коштів - 30 серпня 2024 року у сумі 17 900,00 грн.
Ухвалою суду від 08 червня 2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пузіна Дениса Миколайовича про витребування доказів відмовлено.
У судове засідання представник позивача Дорошенко О.В. не з`явилася, однак у електронній формі через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів та аргументів, наведених у відповіді на відзив, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Пузін Д.М. у судове засідання не з`явилися, однак останній в електронній формі через систему «Електронний суд» подав заяву про проведення розгляду справи без їх участі, заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Суд встановив, що 30 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 359833693, згідно умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 17 900 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». 
Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, тобто 17 900 грн, є Загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. 
Строк кредитування становить до 1826 днів (Дисконтний період - 30 днів, з можливістю продовження та поновлення).
Кредитодавець надає позичальнику перший Транш за договором в сумі 17 900 грн 00 коп 30 серпня 2024 року (що є датою надання Кредиту). 
Другий та решта Траншів за договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. 
Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит), окрім участі в азартних іграх.
Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий Транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого Траншу за договором.
Кожен окремий Транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки НОМЕР_1, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за договором.
Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 29 вересня 2024 року, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу позичальником. У разі Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору.
В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору. 
Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 29 вересня 2029 року. 
Проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом Дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником Дисконтного періоду кредитування чи Поновлення Дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення Дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. 
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника договором не передбачено. 
Процентна ставка за користування кредитом є Базовою процентною ставкою. Процентна ставка за договором є фіксованою і не підлягає зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Разом з тим, кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість кредиту для позичальника, що не є зміною істотних умов цього договору. У разі якщо позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми кредиту протягом Дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання позичальника по оплаті процентів за користування кредитом визначаються шляхом множення Базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування кредитом (від дати видачі першого Траншу до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання). Фактичне значення загальних витрат за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. 
Базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. 
Для суми кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 23 270 грн 00 коп та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 5 370 грн 00 коп та суму кредиту у розмірі 17 900 грн 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 2333,95 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою першого Траншу за весь строк кредитування: 326854,00 грн) / (сума першого Траншу за договором: 17 900 грн 00 коп) / (строк кредитування: 1826 днів) ? 100% = 1,00 відсотків в день.
Позичальник зобов`язався, зокрема, здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені договором; у випадку неповної та/або невчасної сплати кредиту та процентів за користування ним, сплатити також неустойку та інші нарахування (за наявності), передбачені умовами цього договору; виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором. 
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. 
Невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Під час виконання цього договору, для цілей ініціювання отримання нових Траншів, Пролонгацій чи Поновлення Дисконтного періоду, що не є зміною істотних умов цього договору, позичальник здійснює авторизацію в Особистому кабінеті та ініціює отримання нових Траншів, Пролонгації чи Поновлень Дисконтного періоду в ІКС. позичальник підтверджує, серед іншого, що: отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах. Цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційнокомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.
Одночасно з договором відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ». 
Згідно наданої ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» довідки №359833693/21032025/Э від 21 березня 2025 року, на виконання кредитного договору №359833693 від 30 серпня 2024 року, укладеним між Позичальником/Отримувачем - ОСОБА_1 , та Кредитодавцем/Платником - Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», Кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг Платника: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Код банку (МФО): 305299, Код за ЄДРПОУ: 14360570; надавач платіжних послуг Отримувача: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Код банку (МФО): 305299, Код за ЄДРПОУ: 14360570; особа платника: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», Код ЄДРПОУ 38569246; особа отримувача: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_4 ; рахунок платника: НОМЕР_5 ; транзитний рахунок для перерахування коштів отримувачу: НОМЕР_6 ; рахунок/платіжна карта отримувача: НОМЕР_1, термін дії: 05.2025; сума платіжної операції: 17 900,00 грн; ідентифікатор платіжної операції: 2510354116; дата ініціювання платіжної інструкції: 30 серпня 2024 року 6:55:35 год; дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 30 серпня 2024 року 6:55:45 год.
Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260619/103509-БТ від 22 червня 2026 року, наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів, по рахунку(ах) НОМЕР_3 було зарахування коштів на суму 17 900 грн за період 30 серпня 2024 року (деталі операції - PointV. He oподатковується. Viplata zaima Moneyveo. ID платежу: 2510354116). Додатково направлено виписку у додатку по рахунку (ах) НОМЕР_3 за період 30 серпня 2024 року.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням наведеного, суд встановив, що Договір кредитної лінії № 359833693 від 30 серпня 2024 року укладений сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Будь-яких доказів, які б свідчили про протилежне, судом не встановлено. 
Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22) та інших, які враховуються судом при вирішенні спору.
Також суд встановив, що 05 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Клієнт) було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/7, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених договором. Наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними Реєстру прав вимоги. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до кінця календарного року (до 31 грудня включно), в якому його було укладено, але у будь-якому разі до моменту повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань за ним.
Як вбачається з Витягу з реєстру прав вимоги від 05 листопада 2024 року, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №359833693 від 30 серпня 2024 року у загальному розмірі 38 843,00 грн (у реєстрі за № 33).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Отже, враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором кредитної лінії № 359833693 від 30 серпня 2024 року, у добровільному порядку суму боргу не повернув, суд вважає, що позовна заява про стягнення заборгованості є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Що стосується заперечень, висловлених у письмовому відзиві адвокатом Пузіним Д.М. в інтересах ОСОБА_1 , то суд вважає такі необґрунтованими, спрямованими на ухилення від виконання взятих на себе кредитних зобов`язань та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи. 
Так, зокрема, для підписання кредитного договору ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
Вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
В преамбулі договору зазначено особисті дані ОСОБА_1 - реквізити паспортного документу, адреса місця реєстрації, РНОКПП, номер телефону. Доказів на спростування відповідності анкетних даних ОСОБА_1 в зазначеному договорі матеріали справи не містять.
Доказів про те, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, ідентифікаційний номер) були використані ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» для укладення кредитного договору від його імені, ОСОБА_1 до суду не надано. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність (дійсність) укладеного договору.
Покликання сторони відповідача на нарахування процентів здійснювалось вже після спливу 30-денного строку договору не заслуговують на увагу та є помилковими, оскільки строк кредитування становить до 1826 днів (Дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження та поновлення), а кінцевою датою повернення (виплати) кредиту є 29 вересня 2029 року. 
Разом з цим, судом в порядку витребування доказів отримано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про зарахування 30 серпня 2024 року на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 грошових коштів у розмірі 17 900,00 грн. 
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2025 року у справі №753/16762/15-ц, касаційний суд виснував, що факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.
Також з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн, суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.
При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, та відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до наявного у матеріалах справи Договору про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тілаон Плюс» та Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій», Додаткової угоди № 208 від 30 грудня 2024 року до Договору № 5 про надання правової допомоги від 02 грудня 2024 року та Акту приймання-передачі наданих послуг від 30 грудня 2024 року відповідно до Договору про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року встановлено факт надання позивачу послуг правової допомоги загальною вартістю 5 000 грн.
Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1108 від 30 грудня 2024 року підтверджується здійснення позивачем на рахунок Адвокатського об`єднання «ЛЮТІ» оплати за надання правової допомоги згідно Договору № 5 від 02 грудня 2024 року та Додаткової угоди № 208 від 30 грудня 2024 року у розмірі 5 000 грн.
ЄСПЛ підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.
Суд вважає, що витрати понесені позивачем, є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правничу допомогу).
Отже, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та доведеним, а відповідач, у свою чергу, з приводу розміру правової допомоги заперечень не надавав, а тому витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 6, 205, 207, 509, 510, 524, 526, 527, 530, 533, 536, 626, 628, 630,638, 639, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 258-259, 265 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за Договором кредитної лінії № 359833693 від 30 серпня 2024 року в розмірі 44 571 (сорок чотири тисячі п`ятсот сімдесят одна) грн 00 коп, з яких 17 900 грн 00 коп - заборгованість по кредиту та 26 671 грн 00 коп - заборгованість по процентах за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», код ЄДРПОУ 439700642; місцезнаходження: 14017, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Жабинського, 13.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Представник відповідача: адвокат Пузін Денис Миколайович, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 . 

| Головуючий: | Ганько І. І.